ALLA KARAKTÄRER OCH HÄNDELSER I DRAMAT ÄR FIKTIVA
AVSNITT 6
Nu…
Plan B är det enda alternativet nu.
Och för att det ska lyckas
måste vi döda dem alla.
Så fort de kommer ut,
-döda dem alla. -Herr Nam,
även om vi kör plan B och dödar dem, kommer Nordkorea inte bara se på…
Och?
Vi hade ett avtal…
Tror du att de kommer avslöja vårt avtal?
Vi måste överdriva sammanstötningen.
Om Nordkorea sätter käppar i hjulet, misslyckas det!
Tror du att de är så dumma?
Skulle de tacka nej till att tjäna stora pengar vid valen?
Men om det misslyckas är gisslans liv i fara!
Fan också!
Vad väntar du på? Döda dem!
Retirera, allihop.
Högkvarteret här. Bakhållsgruppen, vi ska döda dem.
När måltavlorna är i zonen
dödar ni dem till varje pris.
Måltavlorna visade sig. Alla enheter, de närmar sig dödszonen.
Avvakta.
Kom igen.
Stanna.
Tre måltavlor, beväpnade med AK-47:or.
Ändrade planer. Öppna eld.
Eung-cheol!
Lugna ner er, allihop.
Jag tror att de försöker fly genom den andra källaringången.
Jag ska följa efter dem.
Så stanna här, allihop.
Kom igen.
Eung-cheol, håll om mig.
Era jävlar!
Det är en granat! Ner!
Alla enheter, eld!
Stick härifrån! Skynda på!
Fyra av våra män är skadade.
Planen verkar ha misslyckats.
Jag ska döda dem alla.
Eung-cheol!
Ta dig samman.
Vi går in och säkrar måltavlorna.
Stanna! Stopp!
Det är chefen för ANSP. Stopp!
Om eleverna dör är det ute med oss!
Varför tror du att det här hände?
Det hjälper inte att överdriva sammanstötningen!
Vi går in och eliminerar dem!
Är du galen? Tänk om gisslan dör?
Jag tar hand om kommunistsvinen,
så lägg dig inte i, fegis.
Insatsstyrkan, lyssna…
Om du hugger dem i ryggen två gånger, hur ska du förhandla?
Tror du att du kan begrava det här utan att nån vet?
Ingen kommer väl att prata om det här?
Om nån frågar om gisslandramat, låser ni in dem!
Vi har redan
vidtagit nödvändiga åtgärder för säkerhets skull.
Vi sa till butiksägarna
att vi jagar desertörer. Och vi har sett till
att pressen håller tyst.
Men din dotter…
Tror du att de andra i gisslan mår bra?
Koppla mig till studenthemmet.
Din jävel.
Din skitstövel!
Din mördare.
Din jävel!
Hur vågar du döda min man?
Vem gav dig rätten att döda honom?
Mördare!
Hur vågar du?
Ta hit henne.
Du är okej. Lugna dig.
Två gånger.
De lurade oss två gånger!
Du slösade bort våra kulor.
Känslosamma jävlar som du förstör alltid ett uppdrag.
Man måste hålla sig lugn i en sån här situation.
Om du fortsätter så här behövs du inte längre.
Gå till matsalen, allihop.
Nu!
Jag vaktar matsalen. Hämta Eung-cheol.
Och lås in honom i ett annat rum.
Ni två.
Följ mig.
Ja, herrn!
Ja.
Herrn.
Det är militärens lägesrum.
Har du kollat upp de skadade?
Fråga om Han I-seop först.
Ja, herrn! Alla de beväpnade spionerna dödades.
Och professor Han som var med dem dödades av en nordkoreansk spion.
Är han död?
Hur är det med de skadade?
En dödad i strid och fyra skadade, herrn.
Yeong-u!
Yeong-u, stanna hos mig!
Du klarar dig. Håll ut.
Säg inget till deras familjer än.
Och be pressen om ett nyhetsembargo.
Här. Vi behöver hjälp här.
Chef An.
Säg till pressen att Han I-seop dog när han flydde till Nordkorea.
-Flydde till Nordkorea? -Ja.
Men han var oppositionspartiets ekonomiska mentor.
An.
Säg att de kidnappade honom och att vi försökte rädda honom.
Att skapa en känsla av säkerhet kommer att hjälpa oss…
Vill du sluta där när vi kan vinna matchen?
Om oppositionspartiet tar upp ett problem blir vi attackerade.
Attackerade?
Att hitta på bevis om en död kille är lätt som en plätt. Vadå för attack?
Nöjer sig de överordnade med att skapa en känsla av nationell säkerhet?
Gör det.
Jag säger att han försökte fly till Nordkorea.
Självklart skulle han döda dem.
Du vet hur folk är villiga
att döda sin egen familj,
sina kusiner och även barn om det hjälper dem att bli kungar.
Varför skulle han vara annorlunda?
Kom igen. Du vet hur mycket fröken Hong bryr sig om hans dotter.
Ens eget barn betyder mer
än nåt annat i världen.
Jag känner mig hemsk.
Så fort jag hörde om gisslandramat
tänkte jag direkt på spåmannen.
Hon är inte ens din egen dotter.
Jag måste säga att du är en ängel, fröken Hong.
Är du
orolig att 13 personer kommer dö
i studenthemmet?
Va?
Det måste ha varit därför du sprang hit så sent på kvällen.
Jag sprang hit
så sent på kvällen?
Det sägs att man aldrig kan dölja sitt enkla ursprung.
Hur kan du vara så oförskämd?
Vet du inte att min man är din mans överordnade?
Charlotte.
Vet du att min man tog examen från militärakademin
fyra år tidigare än honom?
Ursäkta?
Ja. Just det.
Ja, jag vet det.
Det sägs att de grenar som bär mest hänger lägst.
De överordnade gillar din man,
men det kan stå honom dyrt
att vara respektlös. Jag är orolig.
Orolig?
Är du orolig?
Din slinka!
Hur vågar en simpel underhållare som du hota mig?
Jag är dotter till en general. En fyrstjärnig general!
Herregud. Frun, lugna dig.
Din man har en enkel bakgrund.
Min har många högt uppsatta släktingar. Tror du att de är på samma nivå?
Att din man blir president.
Tänk inte ens tanken.
Det är inget ett kräk som du kan eftertrakta!
Fröken Hong, jag ska också gå.
Han beordrade oss definitivt att samarbeta med Sydkorea.
Far måste ha slutit ett avtal med ANSP:s chef för att rädda oss.
Så varför försökte de
döda oss?
Jag la kamrat Lee i rummet bredvid. Han är skadad.
Jag hämtar förbandslådan.
Du.
Följ med mig med förbandslådan.
-Varför tar han med henne? -Jag vet inte.
Ner med huvudena.
Eung-cheol.
Jag är ledsen, herrn.
Vänta.
Vänta, sa jag.
Jag är okej.
Nej, det är du inte, idiot.
Som tur är skadade du inga artärer eller vener.
Mina magmuskler skulle klara en yxa.
Så det här såret är ingenting.
Jag kan överleva det här.
Det måste behandlas.
Låt alla gå.
Om du tycker lite synd om mig,
släpp dem. Snälla.
Låt dem gå.
Imorgon bitti ska jag be om en läkare som kan behandla Eung-cheols sår.
De kommer kräva att vi släpper en i gisslan.
Och jag…
…tänker släppa dig.
För att återgälda det du gjort för mig de senaste dagarna.
Då är vi kvitt.
"Kvitt"?
Gå tillbaka till matsalen.
Titta på henne.
Hennes hand är bandagerad.
-Va? Bandage? -Hon har rätt.
Hjälpte han henne?
Men varför bara henne?
Lim Soo-ho?
Är ni okej?
Jag vill prata med den ansvarige.
Det finns folk som inte håller med mig, så det gick fel.
Men jag är villig att få ut er
säkert och…
Jag vill prata med den som beordrade att döda oss.
Jag bestämmer här. Jag är chef för ANSP.
Så det var du som beordrade det, din jävel?
Va? "Jävel"?
Hur vågar kommunisten kalla dig det?
Ge hit. Jag ska allt lära honom. Ge hit!
Sluta, din idiot!
Prata inte med honom. Åk hem. Jag tar hand om det.
Ska du ta hand om det?
Du kan åka hem.
Du är inte lugn. Du försöker rädda ditt barn.
Din lilla…
Försöker du få henne dödad?
Vad tror du händer om de får reda på det?
Okej.
Vad tittar du på?
Det var en sammanstötning på Gula havet runt kl. 22.00.
En sammanstötning?
Den nordkoreanska båten åkte fast.
Flottan hittade båten, så jag kunde inget göra.
Och mina kollegor?
Innan det
hörde jag skottlossning. Mår eleverna bra?
Om du ville skydda dem borde du inte ha lurat oss två gånger.
Vad hände med mina kollegor?
Tyvärr
dödades alla, inklusive professor Han.
Alla?
Hur kan jag tro dig?
Vare sig du tror mig eller inte,
vill jag hjälpa dig.
Ge mig lite mer tid, så kommer jag på en plan…
När du försökte döda oss…
…hade Nordkorea godkänt det?
Självklart inte. Vi hade inte tid med det.
Kom ihåg det här.
När vi är säkra på att vi inte kommer tillbaka levande, spränger vi oss själva.
Och gisslan kommer också att dö.
Okej. Förlåt.
Du måste slutföra uppdraget till varje pris, okej?
De som har makt tack vare sitt familjenamn
har sina vapen riktade mot mig.
Du är det sista vapnet jag kan döda dem med.
Glöm inte det.
Mamma.
RISKERA DITT LIV FÖR KIM IL-SUNG, LEDAREN FÖR CENTRALKOMMITTÉN
Eftersom din son misslyckades med uppdraget
förlorade vi 300 miljoner dollar.
Partiets 300 miljoner dollar.
Ledaren bad oss att göra det till varje pris.
Det är för tidigt
att säga att uppdraget misslyckades.
För tidigt?
Tror du att din son, som håller folk gisslan
mitt i Seoul,
kommer tillbaka med 300 miljoner dollar?
Partiet fattar snart ett beslut. Förbered dig.
Vi misslyckades med uppdraget, så vi har bara ett alternativ.
Att döda dem alla
och spränga oss själva.
Det är för tidigt. Vi måste försöka återvända levande.
Jag köper så mycket tid…
Be inte om förhandlingar. Att spränga oss själva…
…är det enda sättet att försvara ledarens ära.
Vi kommer att dö förgäves.
Dö förgäves?
Din jävel.
Hur vågar du säga så?
Att skjuta ihjäl gisslan
och spränga oss på ett bestämt sätt
är den ärofullaste döden för oss!
Jag bestämmer om vi ska dö eller inte.
Jag är din ledare.
Du är bara en mjukis från en mäktig familj. Hur vågar du
kränka den revolutionära andan?
Det hade gått bra om du inte hade kommit till studenthemmet!
Yeong-ro. Gör nåt.
Ni måste stå varandra nära.
Gör nåt för oss!
Vad kan hon göra?
Vi blev också lurade. Hon visste inte heller att han var spion.
Inte?
Se vad som hände. "Jag visste inte" duger inte.
Ni i rum 207 är medbrottslingar. Så var tyst.
Medbrottslingar? Jag är också arg på Yeong-ro.
Vi borde inte ha gömt honom!
Men vi trodde verkligen att han var en student som vi träffade på en dejt.
Och du var där med oss.
Hon har rätt. Och han var din partner den dagen.
-Partner? -Bun-oks partner?
Var hon med dem?
Har ni inte gjort nåt fel?
Sluta bråka!
ANSP-agenten blev precis utdragen.
Vi måste ta oss ut levande.
Ta inte ut det på mig.
Tror du att det går i den här situationen?
Byeong-tae!
Gör nåt.
Du tar snart värvning. Tänker du bara se på?
Finns det ingen manual för såna här saker?
Faktiskt så…
Inte egentligen.
Men…
Med mitt ledarskap
och pliktkänsla att rädda era liv, låt mig säga nåt.
År 1972 skedde en gisslansituation under OS i München.
Den västtyska polisen hanterade det på ett så idiotiskt sätt
så alla i gisslan
dödades.
-Åh, nej. -Allihop?
Visste ni inte det? Det är en välkänd tragedi.
Till och med den västtyska polisen misslyckades så.
Den koreanska polisen och ANSP.
Vi kan aldrig lita på dem.
För tillfället
är de jävlarna…
Vi borde
gör som de jävlarna säger om vi vill överleva.
Din idiot!
-Din dumma… -Va?
Din idiot.
Din lilla…
Tyst!
Hur ska du hantera det misslyckade uppdraget?
Jag är ledaren. Jag tar fullt ansvar.
Du gjorde inget fel.
Jag tänker återvända levande och ta ansvar.
Ansvar?
Du är en fegis som ber för ditt liv efter att ha blivit lurad två gånger.
Hur ska du göra det?
Kamrat Joo.
Glöm inte att partiet beordrade dig att lyda mig.
Du tror att partiet litar på dig, men du har fel.
Om din ideologi förändras kan jag…
Varför lydde du inte mina order och följde efter mig till Ogong-berget?
Om du inte lyder mina order igen,
då…
…skjuter jag inte här.
Utan här.
Ditt liv hänger på mig, din ledare.
Glöm inte det.
Kamrat Lim.
Geväret!
Fröken Oh?
Åh, nej.
Pang!
Herregud. Jag har så ont i armen.
-Jösses. -Hon är inte sig själv just nu.
Geväret är så tungt.
Sluta och kom hit.
Ja. Okej. Sätt dig.
Sätt dig.
Lim Soo-ho?
Vi har en skadad person.
-Skicka in en läkare. -Okej.
Men vad sägs om att du släpper några av dem i utbyte?
Ni har ändå för många gisslan för er tre.
Skicka in en läkare om tio minuter.
Vi behöver mer tid.
Vi ska hitta en läkare så fort som möjligt, så släpp några av dem först.
Ni har 20 minuter på er.
Om en läkare inte är här kl. 09.44,
avrättar jag en i gisslan var tionde minut.
Hitta en läkare direkt. Vi har bara 20 minuter.
Tjugo minuter?
Inte ens vår läkare hinner hit på 20 minuter.
Va?
Jag förstår.
Försöker de där jävlarna träna oss som hundar?
Varför velar du när du kan bryta dig in och utplåna dem?
HANKUK VÅRDCENTRAL
Kang Cheong-ya här.
Var är du?
Vad menar du?
Du ringde mig på sjukhuset.
Bra. Kom till studenthemmet på en gång.
Ja. Det tar mindre än tio minuter, va?
Varför vill du ha mig där?
Spionernas gisslansituation?
Kom hit nu! Till brottsplatsen!
Vi eskorterar dig.
Öppna den!
-Skynda på! -Öppna den!
Jag förklär
Han-na som sjuksköterska
och räddar din dotter först, oavsett vad.
Men agerar vi förhastat, försätter vi gisslan i större fara.
Det här är ett perfekt tillfälle.
Om det här fortsätter och de får reda på att hon är din dotter, då…
Jag beklagar,
men nåt tragiskt kan hända.
Men Han-na var inte så försiktig igår.
Är hon pålitlig?
Förklä mig som sjuksköterska?
Men de måste känna igen mig.
Ingen av dem känner igen dig.
De såg dig bara en kort stund.
Jag pratade med dem.
Jag tappade bort Han när jag skuggade honom.
De lurade oss säkert.
De måste känna igen mig.
Hur som helst, gå in med läkaren
och rädda herr Euns dotter först, oavsett vad.
Och hur ska jag göra det?
Det kan försätta de andra i fara. Vet du inte det?
Hur ska jag klara uppdraget utan utrustning?
Du är känd för sånt här.
Du behöver ingen utrustning. Använd hjärnan.
Älskling,
du vet väl hur mycket jag älskar dig?
Kom till saken. Du sa att det var brådskande. Vad är det?
Säg inte att jag måste behandla spionerna.
Det är tre spioner där inne, och två av dem är skadade.
Spioner?
Glöm det.
Vänta.
Om jag sköter det här bra
kommer partiet stödja mig i framtiden.
Och det hjälper mig att bli president.
Du sa att du ville se mig bli det.
Om du, min älskade,
dödar två av dem med injektioner och låtsas behandla deras sår,
-så är det bara en kvar. -"Döda"?
Ber du mig att begå mord?
Nej.
Det är inte mord. Det är avrättning.
Sextio oskyldiga universitetsflickor hålls fångna där inne.
Genom att avrätta spionerna
räddar du de 60 oskyldiga människorna.
Trodde du att jag skulle bli rörd av sånt nonsens?
Om jag blir president i det här landet
kan jag överge min fyrstjärniga svärfar
och lämna min dumma fru.
Det tvivlar jag på.
Min önskan är
att ha dig vid min sida dygnet runt
resten av livet.
Det vet du.
Ponera att jag har dödat de två.
Tänk om den sista försöker döda mig?
Tror du verkligen att jag skulle utsätta dig för fara utan en beredskapsplan?
Beredskapsplan?
Snart kommer hela byggnaden
att avlyssnas.
När du har tagit hand om de två
säger du: "Jag gav dem smärtstillande. De klarar sig."
När vi hör dig säga det bryter sig våra styrkor in i hemlighet
och dödar den sista.
Men de är bara tre spioner.
Måste du göra nåt sånt här?
Det jag vill är enkelt. Jag vill bara bryta mig in och döda dem.
Men
det visade sig att Euns dotter är en av gisslan.
Herr Euns dotter?
Jag kan inte bara göra som jag vill bredvid en ängslig pappa.
Så det blev så här.
Även om du ber mig, så är jag läkare. Jag kan inte döda nån. Jag gör det inte.
Snälla. Gör det för min skull, älskling.
-Snälla. -Istället
häller jag sömnmedel i det smärtstillande
och gör dem medvetslösa.
Din stygga lilla räv.
Upprepa kodfrasen.
"Jag gav dem smärtstillande. De klarar sig."
Bra.
Område 2-3, 2-4 och 2-5
är redo att avlyssnas.
Eun.
-Herrn. -Skynda dig.
Trevligt att träffas.
Detsamma.
Direktör Eun och chef An.
Så vitt vi vet är två av spionerna och en av våra agenter skadade.
Med tanke på skottlossningen kan några elever också ha skadats.
Klarar du dig själv?
Dr Kang är en utmärkt läkare.
Jag såg att en av gisslan läser till sjuksköterska.
Hon kan be dem om hjälp.
Jag klarar mig själv.
Vi ska göra vårt bästa för att få ut dig när du är klar.
Och agent Jang Han-na kommer att hjälpa dig.
Här är listan på de tillfångatagna eleverna.
Är nån av dem sjuk?
Hurså?
Säg bara om det är nån som måste ut.
De med sjukdomar är svåra att hantera,
men det finns andra elever som är svårare att kontrollera.
Hon går i sömnen varje natt.
Och hon protesterar utan fruktan och kastar bensinbomber.
Och hon är en galning som alltid gör
vad jag avråder henne från.
Tänk på saken.
De visste att de skulle bli utsparkade om de bröt mot reglerna.
Men de lurade mig och ANSP-agenter.
De gömde dig inuti bänken i bastun, eller hur?
Och var helt nakna. Vem gör så?
De är så djärva.
Ja, de är lydiga för tillfället,
men med tiden blir de svåra att kontrollera.
Om du tror att flickorna är lätta att hantera,
hamnar du i trubbel.
Måste det vara elever?
Håll käften, sa jag!
Förlåt.
Jag ska hålla tyst.
Ner med huvudena.
Upp med huvudena, allihop.
Jag ska släppa några av er nu.
Vad gäller er andra, så släpper jag
de som samarbetar nästa gång eller gången efter det.
Men för de som inte lyder oss
och inte samarbetar,
blir det ingen frigivning.
Jag, Oh Gwang-te, kommer alltid
vara samarbetsvillig.
Jag svär.
Om du förstod, var förståndig.
Om ditt namn ropas upp,
stå upp.
Herr Eun, de ropar upp namn.
Yeo Jeong-min.
Ko Yu-na.
Tack och lov!
-Shin Gyeong-ja. -Här.
Ko Hye-ryeong.
Jag visste det! Jag visste att det här inte var slutet.
Seo Eun-gyo.
Tack!
Kim Ye-won.
-Park Seon-ja. -Här.
Kang Tae-ji.
Yoon Seol-hui.
Tack!
Tre från rum 207?
Det är suspekt.
Du har rätt.
Det är nog på grund av Yeong-ro.
Vadå? Får Yeong-ros rumskamrater specialbehandling?
Det är så orättvist.
Det kan man säga. Det är så uppenbart.
-Det kan inte stämma. -Det är möjligt.
Såklart att det är så.
Tyst!
Ursäkta mig, herrn.
Får jag berätta lite om mig själv?
Jag, Oh Gwang-tae, växte upp
med en ensamstående mamma, och som om det inte räckte
har jag hepatit A.
Om jag stannar här…
-Håll tyst. -Ja, herrn.
Vi släpper dig aldrig.
Men jag talar sanning.
-Jag har verkligen det. Jag svär. -Sluta.
Glöm vad jag sa.
Du är en sån nolla.
Eun Yeong-ro.
Sådär ja.
Eun Yeong-ro?
Eun Yeong-ro.
Du kan inte göra så här.
Tyst, Bun-ok.
Du lyssnade inte färdigt.
Varför släpper ni bara elever?
Jag, herr Kim och fröken Oh då? Får vi inte ens en chans?
Det är orättvist!
På vilka grunder bestämde du dig för det?
På vilka grunder?
Tyst!
Hon är så livlig.
Allt det här hände på grund av henne. Varför får hon gå?
Hon får inte dö, men jag får?
Hon har rätt.
Bun-ok har rätt.
Jag stannar här.
Släpp nån annan.
Hur kan jag gå när inte de kan?
Det är inte rätt.
Jag stannar med.
Jag spelade också en stor roll.
Om Yeong-ro stannar,
kan jag inte lämna henne här för att rädda mig själv.
Vi kan väl dra lott? Det är rättvist.
Jag håller med!
-Jag håller med. -Jag med.
Håll käften! Tyst!
CV KYE BUN-OK
Hon är vår telefonist.
Hon tar hand om sina sjuka föräldrar.
Hon är en fattig flicka som är den enda försörjaren.
Jag hoppas att du släpper henne.
Du var den sista.
Men inte nu längre.
Du får aldrig chansen att bli frisläppt.
När jag sa att de som inte lyder och inte samarbetar
inte kommer släppas, borde ni ha tagit det på allvar.
Dra lott?
Jag bestämmer vem som släpps.
Hur som helst…
Vänta!
Vi blir väl i alla fall frisläppta?
Hallå!
På grund av Kråset, den idioten.
Vilken slyna!
OMRÅDE 2-1 AVLYSSNAT
Herr An.
Gang-mu måste vara inlåst och skickar ett meddelande.
Gisslan verkar vara inlåsta i matsalen
och Gang-mu är inlåst i rum 203 själv.
Jag tror att han är fastbunden i ett annat rum.
Enligt ritningen är avståndet mellan matsalen och rummet
ungefär 30 meter.
Jag vill be om en tjänst.
Men du behöver inte göra det,
för om vi åker fast är du också i fara.
Om så är fallet, vill jag höra vad det är först.
Den här.
Jag vill ge den till herr Lee.
Ska vi gömma den i förbandslådan?
De vet vem jag är, så jag kan inte ta med den.
-Är läkaren redo? -Först
måste jag se till att eleverna är i säkerhet.
Vad försöker du med nu igen?
För att se till att de är säkra
och för att skydda läkaren,
följer en av våra agenter med henne.
Och låt läkaren behandla vår agent också.
Hör på.
Jag kan inte garantera vad som händer om de försöker med nåt.
Du har mitt ord.
Jang.
Ja, herrn.
De lovade att låta Gang-mu behandlas.
Så kolla att eleverna mår bra först.
Ja, herrn.
Stanna där.
Sätt ner väskan.
Öppna den.
Nu.
Backa.
Det är medicinska verktyg.
Se till att inte förorena dem.
Gå upp.
Gå över den.
Följ mig.
Var är gisslan?
Gang-mu är väl med dem?
Håll tyst.
Försöker du nåt, dödar jag dig.
Och Gang-mu är
ensamt inlåst i rum 203.
Till vänster.
Kamrat Lim.
Snabbare.
Kamrat Joo, ta hit läkaren först.
Jag behöver hjälp.
Jag hörde att nån läser till sjuksköterska.
Kim Dong-ji.
Ja, frun.
Det är hon.
Kan du hjälpa mig?
Han har haft feber sen gryningen.
Om han har över 38 grader kan han inte opereras.
Han måste få febernedsättande och antibiotika
för att få ner febern först.
Jag hörde att två av er är skadade.
Var är den andra?
Kamrat Joo.
Bli behandlad.
Hej, herrn. Det här är Hong Ae-ra. Du minns väl mig?
Jag ville fråga dig en sak.
Du sa häromdagen att om min man ska bli president,
måste 13 unga oskulder offras, eller hur?
Men måste det vara exakt 13 personer?
Jag förstår.
Tack. Jag kommer och hälsar på snart.
Frun, allt är klart.
Jag ser att alla 64 i gisslan är säkra.
Hur många ska du släppa?
Rädda herr Euns dotter först, oavsett vad.
Läkaren måste ändå behandla dem,
så varför inte bara släppa dem också?
Det är nog bäst för oss båda.
-Är du okej? -Är du okej?
Här!
Vad händer?
Fröken Oh. Är du okej? Vad är det?
-Åh, nej. -Är du okej?
Vänta.
Drick vatten.
Vad är det? Har du svårt att andas?
Hör upp.
Jag väljer ut vilka som släpps.
Om ni är olydiga igen,
kommer ni inte härifrån.
Du.
"Du"? Förbannat.
Varför säger den jäveln inte deras namn?
Vilka väljer han?
Borde vi inte ta reda på det?
Förbannat. Mitt blodtryck.
Ni sex släpps också.
Jävla idiot.
Alla jag har valt ut, kom fram.
Yu-na!
Vad är det, Yu-na?
-Hon har svårt att andas. -Vad är det?
-Är du okej? -Yu-na.
-Hämta en plastpåse. Nu! -Jag går.
Yu-na, du är okej.
Du kommer inte att dö. Allt kommer att bli bra.
Låt henne andas i den. Skynda.
Andas. Andas djupt.
Djupt och långsamt.
Jag är så rädd.
Stressen är nog för mycket för henne.
Kan du inte släppa henne också?
Jag med!
-Jag står inte ut längre! -Jag med!
-Jag med!
-Du borde släppa oss!
-Hemmet är för kvinnor! -Jag med!
-Varför måste jag vara tyst? -Jag med!
-Lyssna på vad vi har att säga! -Jag med!
-Släpp oss män också! -Jag med!
-Fan också! -Jag med!
-Varför måste vi vara här? -Jag med!
Det räcker!
Vem vill dö först?
Vem?
Sluta!
Vem är du att bestämma vem som får leva?
Det räcker med bara mig.
Jag stannar, så släpp dem.
Släpp allihop!
Ner med huvudena!
Jag bestämmer vem som får gå.
Du kan gå.
Det är vårt studenthem.
Det är vårt studenthem, din dumma kommunist!
Herregud.
-Du är inte klar. -Släpp.
Jag ska döda den jäkla slinkan.
Snälla, låt dem gå. De är oskyldiga.
Du…
Du vet inte vem jag är, va?
Jag ska berätta.
Jag är…
…dottern till chefen för ANSP.
Eun Chang-su,
chefen för ANSP…
…är min far.
Gömde hon kommunistspionen? Gjorde din dotter verkligen det?
Räknas det som spionage?
Du har lurat oss två gånger idag. Lovar du?
Din jävel!
Du tänker säkert bara på att döda oss.
Vad kom ni överens om?
Vårt bete är värt 300 miljoner dollar.
Kommer Lim Ji-rok ge upp 300 miljoner?
Våra spioner överväger säkert att dö för vårt parti.
Döda dem.
Direktör Eun Chang-su kommer inte ens hitta sin dotters kropp.
Snälla.
Döda mig.
Undertexter: Sara Terho
BONUS
-Ett, två. -Försiktigt.
Vi måste ta dem innan de spränger sig själva!
Tänk om vi bryter oss in och får gisslan dödade, din jävel.
Va? "Jävel"?
Hur vågar du kalla mig det?
Bara försvinn. Det är min jurisdiktion!
Du velar alltid och är obeslutsam.
Det är därför allt det här har hänt. Du är en börda för oss!
Du skyller alltid på andra, och det är därför det här händer!
Vems fel är det?
En vekling som du kan aldrig tjäna sitt land väl.
Du dödade din förra överordnade för att tjäna landet.
Är det att tjäna sitt land?
Vad vet du om revolution?
Disciplinera din son bättre.
Din skitstövel, hur vågar du prata om min son?
Vad sa du? Vill du dö? Jag måste ha varit för snäll mot dig!
Va? "Varit för snäll mot mig"?
-Din jävla skitstövel! -Släpp, din idiot!
Jag ska bara…
-Försvinn! -Fan också!