ALLE KARAKTERER OG HENDELSER I DETTE DRAMAET ER FIKTIVE
EPISODE 9
Hvordan rømte ANSP-lederen gjennom bønnerommet?
Det var en hemmelig passasje til utgangen i kjeller to.
En hemmelig passasje?
Ikke rart
at gamlingen og internatlederen utvekslet et mistenkelig blikk.
Vi burde dra.
Følg meg.
Hvis denne knappen trykkes på
vil internatet eksplodere.
Ikke sant?
Du sier du ikke
ønsker å skade noen, men du har denne?
Jeg forstår at du ikke stoler på meg.
Men det er for å forsvare oss, ikke for å drepe dere.
Hundrevis av soldater omringer dette stedet.
Som leder måtte jeg gjøre noe for å beskytte team-medlemmene mine.
Hold deg unna!
-Nei! -Hva om soldatene bryter seg inn?
Vil du fremdeles ikke bruke den, fordi den ikke er til drap?
Jeg sa det.
Jeg vil ikke skade noen på dette internatet.
Forventer du at jeg skal tro det?
Ja.
Etter de slemme tingene jeg gjorde mot deg,
hvorfor skulle jeg lyve til deg om at jeg slipper ut om ni dager?
Alt jeg har gjort mot deg, er allerede for tøft for meg å bære.
Vi skal virkelig komme oss ut herfra om ni dager.
Så vær så snill
-gi den tilbake til meg. -Ikke kom nær.
Hold deg unna.
Hvorfor? Hvorfor om ni dager?
Hvorfor ikke komme deg ut med en gang?
Hvorfor vente i ni dager?
Du lyver igjen, gjør du ikke?
Du lyver igjen.
Alt du har fortalt meg var løgn.
Det stemmer ikke.
Gi meg den. Den er farlig.
Ikke...
Vær så snill.
Stol på meg, vær så snill.
Jeg vil ikke at du skal lide lenger.
Det er ingenting jeg kan gjøre for deg annet enn å se på.
Og det gjør meg gal.
Kamerat Kang Cheong-ya.
Det er denne veien.
Hei, student.
Be internatlederen
om å hente litt vann til meg.
Be henne om det.
Nå.
Jøss.
Jeg er uttørket.
Gi meg litt vann.
Hei!
Hei.
Kan du ikke klappe igjen?
Jeg er tørst.
Jeg er så tørst.
Vær så snill.
Jeg er så tørst. Kom igjen.
Vær så snill.
Gi meg litt vann.
Hei.
Bare en kopp vann.
Men du fikk litt for ikke så lenge siden!
Jeg fikk ikke noe.
Og jeg er bundet helt fast.
Jeg føler meg så kvalt.
Kom igjen. Bare gi meg litt vann.
Er det noen som vil gi ham vann?
Hva ville du fortelle meg?
Vi har ikke tid, så jeg spør deg rett ut.
Visste du virkelig ikke at Lim Soo-ho gjemte seg på internatet?
Når du til og med avlyttet internatet?
Hjalp du ham med å skjule seg
siden dere er på samme side?
På samme side?
Klapp igjen før jeg river deg i filler.
Jeg er drittlei
av dere.
Jeg advarte deg mot å gjøre noe dumt,
og sa jeg aldri ville la det gå igjen.
Hva har jeg gjort?
Hvordan ellers fant Eun Yeong-ro ut om detonatoren jeg hadde?
Jeg prøvde bare å hindre henne i å rømme.
Jeg fortalte henne om detonatoren din for å hindre henne i å handle overilt.
Bør du ikke spørre hvorfor før du slår meg?
Sett deg.
Du sier at de vil drepe alle her, inkludert deg og meg, om ni dager?
Om du prøver å få meg til å overgi meg, burde du stoppe her.
Overgi deg?
Tror du de vil godta overgivelsen din?
De leker til og med med befolkningens liv for å opprettholde makten sin.
Jeg kan ikke la de jævlene få det som de vil. Er det så vanskelig å forstå?
Partiet ser på folket som sine barn.
De ville aldri forlate deg? Tror du virkelig det?
En diger sum penger må stå på spill i denne fellesplanen.
Tror du partiet ditt vil gi opp pengene for å redde tre spioner?
Tror du virkelig det?
Du tror du er trygg siden du har...
...datteren til ANSP-direktøren?
Våkne.
Jeg tipper de vil prøve alt de kan å få henne ut herfra før valget.
Gi meg bevis på at det du sier er sant.
Bevis?
Bundet opp slik?
Din underordnede vil komme tilbake senere.
Be henne gi meg bevis som jeg kan stole på.
Klare bevis på at landene våre planlegger å drepe oss alle.
Ok. Men får hun det til,
vil du da ødelegge den detonatoren
og samarbeide med meg?
Er du villig til å samarbeide med oss for å komme ut herfra i live?
Hvordan kunne du være så dum og gjemme en pistol i vesken til dr. Kang?
De sier at de jævlene ikke vil løslate henne på grunn av deg!
Si unnskyld. Nå.
Ikke gjør noe dumt igjen.
Og bare kom så snart du kan levere forsyningene. Ok?
Ja, sir.
Forresten, sir,
siden han ba spesifikt om henne,
må han like henne veldig godt.
-Sier du det? -Ja.
Er du seriøs nå?
Jeg stakk dem i ryggen for å la SWAT-teamet bryte seg inn
uten å vite at det var en løgn.
Kanskje han spør etter meg for å hevne seg på meg.
Hei, hør her.
Du får det til å høres ut som om vi lurte deg.
De truer med å sprenge internatet!
Hvordan kan vi sende inn SWAT-teamet?
Vi må redde studentene!
Gå
og si til dr. Kang at vi skal redde henne koste hva det koste vil,
og at hun skal stole på meg og holde ut.
Bare dr. Kang?
-Pokker ta. Seriøst... -Du forsto, Jang, ikke sant?
Kom deg ut. Du har lite tid.
-Nå. -Kom deg ut, du også.
Vent på meg.
Gud, blodtrykket mitt igjen.
ANSP har fått mat- og medisinforsyningene
som spionene krevde at skal være klare foran leiren deres.
Forsyningene inkluderer
ti bokser hurtignudler,
medisin for diabetes og blodtrykk og noen herreklær.
Han kommer ut!
Hei!
Gyeong-hui!
Kan du ikke gjøre jobben din ordentlig?
Hvordan kan du la en løshund valse inn hit?
Beklager, sir.
Er du sint på meg?
Fordi en løshund som meg er så høflig?
Kom igjen, Gyeong-hui. Vær forståelsesfull.
For gamle dagers skyld.
Hun går inn!
Er gislene trygge? Er noen skadet?
Hvem andre enn studentene er der inne?
I bytte mot mat- og medisinforsyningene som spionene krevde,
oppfordrer vi, ANSP,
dem på det sterkeste til å slippe gislene løs trygt.
Har dere noen reserveplaner?
Hvis spionene ikke løslater gislene denne gangen
kan det dessverre forlenge gisselsituasjonen.
Det er sånn vi ser på det. Imidlertid...
Det kan forlenge den?
De har allerede begynt å late som.
Du ser på nyhetene, ikke sant? Hør nøye etter.
I folkets øyne
må det se ut som om dere drar dette ut
og vi prøver å ta dere så snart vi får sjansen.
Og det må se ut som vi ikke klarer det
fordi dere kan komme til å sprenge dere selv!
Og drepe alle gislene!
Ok?
Så,
du kan ikke løslate noen av gislene dine.
Ok?
Vent.
Og ikke rør dr. Kang.
Ikke trå på skyggen hennes engang. Ok?
Jeg bør gå ned igjen.
Kamerat Lim Soo-ho.
Gi meg detonatoren.
-Unnskyld? -Du lot en jente ta den fra deg.
Hvordan kan jeg stole på deg med den?
Hvis du ikke henter tilbake revolusjonsånden din nå,
dreper jeg deg selv.
Slipp gislene fri.
Han tror at våre revolusjonære krigere er hans lakeier. Vi bør lære ham en lekse.
Er du ikke enig?
Du skjenket oss herreklær.
Jeg er evig takknemlig.
Jeg er så spent.
Kan jeg skifte med en gang?
Jeg ba deg se etter sprengstoff først.
Det skal jeg, sir.
Jøss, den er tung.
Pokker.
SWAT-team, rykk inn! Nå!
SWAT-team, rykk inn!
Sa jeg ikke at det er ytterst viktig
å opprettholde gjensidig tillit?
Jeg er... Jeg er lei for det.
Jeg hadde ikke noe valg.
Men SWAT-teamet brøt seg tross alt ikke inn, gjorde de?
Overlat denne kvinnen til meg.
Gå ovenpå med forsyningene.
Følg meg med dem.
Ja, sir.
Greit.
Sånn, ja.
Sir.
Du burde si ifra til meg før du gjør en avtale med dem.
Du slipper fri 30 gisler, og hva?
Bare ti bokser hurtignudler?
-Du taper alltid. -Gwang-tae?
Bare ligg lavt.
Følg meg.
Herr Lee.
Går det bra med deg?
Å nei. Hva skjedde med ansiktet ditt?
Vi har ikke mye tid.
Det går bra med meg.
Ikke bekymre deg, bare sitt.
Nå.
Hør nøye etter på hva jeg skal si nå.
Sir, det er et scoop.
Jeg aner ugler i mosen.
Det er ikke det jeg mener.
Noe føles feil her. Ja!
Jeg må gå! Jeg ringer deg senere!
TELEFONKIOSK
Å, herlighet!
Matleveranse!
-Her! -Hva tok så lang tid?
-Hva er det med deg? -Beklager.
Her er jjamppongen.
-Her er tangsuyuken og dumplingsen. -Greit.
Ikke kom for sent neste gang!
-Hvor skal jeg sette dem? -Der.
-Her. -Takk.
Herr Nam! Maten er her.
Ok.
Doktoren blir for øyeblikket holdt...
Pokker.
Det er som om jeg sitter i fengsel.
Hold ut, sir.
Hvis reporterne ser deg, lager de oppstyr.
"Administrasjonens høyre hånd er på åstedet.
Det må være en slags politisk plan."
Hva?
Beklager.
Hei, vent!
...og i denne krisen er ANSPs kloke bedømmelse
og handlekraft mer nødvendig enn noensinne før på åstedet.
Hei, hvor er de syltede reddikene?
Beklager, sir.
Se på den fyren. Hva tenker du på?
Kos deg!
Dette er en plan.
En felles plan for presidentvalget.
Hva?
Men uansett, hvordan kunne de skyte på deg?
Professor Hans sak var også en del av det.
Det er derfor de fikk oss vekk fra ham.
Men han ble drept,
så denne gisselsituasjonen ble deres plan B.
De bruker dette...
...med tanke på valget?
Aldri i livet.
De planlegger ikke å drepe studentene, gjør de vel?
Kan du be om at de ikke gjør det?
Hva må jeg gjøre da? Bare si det.
For at de skal vinne valget med overveldende margin,
vil de prøve å drepe alle, inkludert gislene.
Vi trenger bevis på at de planlegger å gjøre det.
Gal og jeg ble faktisk enige om å undersøke det sammen.
Så snart vi har bevis, får jeg Gal...
Hvis du handler overilt,
blir både du og Gal drept.
Ta det til meg når du har det.
Hva skal du gjøre her inne?
Jeg skal kreve mer forsyninger i morgen.
Jeg skal be dem om å sende deg inn igjen,
så finn det innen i morgen tidlig.
Men hvordan skal jeg...
Vent.
Er dere to...
Vi er begge rotter i en felle. Kjemper vi mot hverandre, vil alle dø.
Vi må komme oss ut i live.
Bare et øyeblikk.
La oss være alene et øyeblikk.
Hvis dere har snakket ferdig, kom ut. Begge to.
Kamerat.
Hun er min forlovede.
Er et minutt for mye å be om?
Kom ut.
Så, fortell meg
nøyaktig hvor mange enslige kvinner det er på internatet for øyeblikket?
Nøyaktig 56 enslige kvinner.
Er dr. Kang der inne også?
Å, akkurat. Dr. Kang er
også
enslig.
Er det mulig
at hun har vært gift og ikke har fortalt oss det?
Kom igjen. Aldri i livet.
Jeg spurte en gang om hvorfor hun ennå var enslig.
Og?
En vinter dag da hun gikk på tur i noen snødekte fjell,
skled hun og hang på kanten av en klippe.
Akkurat da hun trodde at hun skulle dø,
reddet en fyr henne.
Uten å vite navnet hans eller alderen
tilbrakte hun natten med ham i en hule og så skilte de lag.
Etter det har hun aldri kommet over ham.
Hun sa at hun ventet på
å møte ham som en slags skjebne.
Å, herlighet
Det høres ut som noe fra en kjærlighetsroman.
Skjedde det noe i den hulen?
Hold opp.
Jeg trodde ikke hun var naiv.
Det trodde ikke jeg heller.
Så om vi inkluderer dr. Kang,
er det 57, ikke sant?
Men de sier at gislene sannsynligvis ikke vil bli løslatt,
så ikke tenk på det, frue.
Virkelig?
Vil ikke gislene bli løslatt?
Men likevel,
dere burde ikke klappe.
Fra nå av vil de 30 av dere som skal løslates
komme seg ut av internatet sammen med ANSP-agenten.
Gå ut én etter én i rekkefølge.
Følg meg i rekkefølge. Vær forsiktig.
Ned med hodene deres.
Jeg må på toalettet!
Du har det lett, din jævel.
Nyvasket med nye klær.
Hei, ta på deg denne.
-Nei, gi meg den. -Nei.
Hei!
Herr Lee.
De sier at de vil dra herfra om ni dager.
Er det sant?
Soo-ho sa det?
Fortalte han deg det?
Ja.
Han sa at de skulle dra uten bråk.
Men hvorfor om ni dager?
Ikke fortell noen
det jeg skal fortelle deg nå.
Jeg sa jo det!
Hvor er pengesekken?
Tror du jeg er gal? Hvorfor skulle jeg si det til deg?
Jeg tar de pengene med meg uansett hva
og gir deg din andel. Bare stol på meg.
Ikke rør meg.
Hva er problemet ditt?
Vi ble begge født med feil foreldre.
Vi burde hjelpe hverandre!
Stopp!
Pokker!
Ja, jeg er uutdannet og fattig.
Jeg fikk ingenting fra foreldrene mine,
bortsett fra denne kroppen!
Men vet du hvor hardt
jeg prøver å redde min syke far?
Du tror jeg er som deg, en snylter som lever på sin gamle far?
Din hurpe.
Hva vet du om meg?
Hvem er du til å dømme meg?
Har du noen som helst anelse om hva slags mann Kim Man-dong er?
Din kommunistjævel!
Du er ferdig.
Stopp.
Jeg gir meg!
Ikke drep meg. Vær så snill. Beklager.
Vær så snill.
Jeg kommer tilbake etter at jeg har stelt meg litt.
Hva?
Helsike.
ANSP-agenten, som gikk inn med mat-
-og medisinforsyningene... kommer ut! -Hun er ute!
-Der er hun! -Hun kommer ut!
Studentene kommer!
Skynd deg!
Gå fortere!
I motsetning til ANSPs spådommer,
slipper spionene fra Nord fri noen gisler...
De jævla kommunistene!
Hva skal vi gjøre, sir? Hva om de sier
at det kun er tre spioner på internatet?
Hva tror du?
Ta dem med til avhørsrommet vårt!
Stopp reporterne og få dem inn i bilen!
Skynd deg! Fort!
-Du tar deg av reporterne. -Ikke vær redd, sir.
-La oss gå, Seung-jun. -Ja, sir.
-Få dem inn i bilen! -Ja, sir!
Fort!
Er gislene trygge? Er noen skadet?
Uten å gi etter for disse onde kommunistene
sendte vi inn en forhandlingsekspert
og overbeviste dem iherdig.
Som et resultat
oppnådde vi løslatelsen av flere titalls gisler i dag.
Mens vi snakker
blir de løslatte studentene fraktet til det nærmeste sykehuset for undersøkelser.
Vi skal gjøre vårt beste for å få de tilbake til sine familier.
Takk.
-Takk. -Takket være deg fikk jeg et scoop.
Hva?
Hva er det?
Hva... Hva skjer?
-Hei, bare et øyeblikk. -Hva?
-Jeg låner denne bare et øyeblikk. -Nei, det kan du ikke!
Jeg betaler deg dobbelt senere!
-Unnskyld! -Vent, sir!
Hei!
Hva feiler det deg?
Var jeg utydelig?
Jeg ba deg om å ikke gjøre noe!
Sa jeg ikke at du ikke skulle gjøre noe dumt?
Alt jeg gjorde var å gå inn og komme rolig ut.
Men du kom ut med gislene! Ikke bare ett, men mange av dem!
De ba meg gjøre det. Hva, skulle jeg ha si nei?
Vent litt.
Så mange som 30 gisler har blitt løslatt.
Er du ikke glad?
Selvsagt er jeg det!
Jeg er glad!
Jeg er det! Derfor er jeg sånn! Pokker.
Hva ser du på? Jobb!
Tilbake til arbeidet, idioter!
Kom deg ut! Nå!
Jeg vil ikke se deg. Ut av mitt åsyn.
Bare gå. Ikke si ha det engang. Bare dra. Gå!
Jeg, An Gyeong-hui og ANSP
vil gjøre vårt beste.
Jeg sverger høytidelig til befolkningen.
Da jeg gikk på barneskolen, tegnet jeg
en spion fra Nord som så djevelsk ut, og vant en pris.
Men de er vel mennesker tross alt, med tanke på at de løslot 30 gisler.
Hva? Løslatelse av gisler var usannsynlig?
Så hvor mange er igjen?
Hvor mange? Si det!
Frue, du kan ikke sitte.
Nålene vil gjøre vondt.
Frue, ikke bekymre deg for mye.
Hvordan kan jeg ikke bekymre meg nå?
Hva om
det er nøyaktig 13 studenter igjen?
Og så?
Frue.
Dette er virkelig
konfidensiell informasjon.
Ifølge mannen min er denne gisselsituasjonen
en plan som Nord og Sør planla sammen.
Herlighet.
Nord og Sør?
Med tanke på valget?
Ja.
Så jeg tviler på at de faktisk vil
drepe de collegejentene. Ikke sant?
Du har rett.
-Det gjør vel ikke det? -Nei.
Hva med vår Yeong-ro?
Ble hun løslatt også?
Ble Yeong-ro løslatt også?
Vel, jeg antar det.
Noe annet som er uvanlig?
Hva? Skjøt de på Gang-mu for å få ham til å gå inn igjen?
Når?
Ok, jeg kommer.
Jeg må dra til åstedet.
Hvorfor? Hva skjer?
Nå som 30 av dem er løslatt,
er det 27 igjen der inne.
Dette er utrolig.
Det nærmer seg 13.
Lim Soo-ho er... Hvordan skal jeg si det?
Jeg vet dette fordi jeg pleide å bo med ham.
Jeg fikk overhode ingen morder- eller spion-vibber fra ham.
-Han var faktisk ganske snill. -Herregud.
Og han var ganske omtenksom.
Han slapp ut 30, og nå er du hans fan?
Alt er din feil, Gwang-tae.
Du foreslo blinddaten.
Kom igjen, du kan ikke klandre ham for det.
Han visste jo ikke at Soo-ho var en spion da han koblet oss
-sammen på blinddaten. -Herregud.
Hvorfor tar du hans parti? Liker du ham?
Hva?
Vel, jeg... Det er ikke det.
-Jeg bare... -Hei. Yoon Seol-hui.
Ikke fortell meg...
Ja, du har rett, Hye-ryeong.
Da jeg så Seol-hui på Åpen skoledag,
rammet hun meg i hjertet
som om det var skjebnen.
Rammet deg i hjertet? Hva er hun, Amors pil?
For en slu jævel. Det er ikke kjærlighet. Du er bare ute etter pengene hennes.
Hvordan kan du si det?
Seol-hui er min muse og min sol. Du vet ingenting.
Seol-hui?
Vil du gifte deg med meg?
Jeg skal beskytte deg
resten av livet mitt.
Hei!
Har du det gøy?
Se på henne. Hun er faktisk glad.
Så hvorfor bedro du ham
når du ikke engang var interessert i ham?
Uansett...
Hva er et frieri uten en ring?
Du har rett. Så synd.
Det skjer bare én gang i livet ditt!
Forresten, har dere i det hele tatt kysset?
-Slutt med det! -Vær stille.
Forteller du meg
at presidentvalget er om ni dager,
og for at faren min skal vinne valget,
kan vi alle bli drept?
Vi kan ikke si det sikkert, men vi kan ikke utelukke det.
Sir.
Hva om du bruker meg?
Bruker deg?
Før det,
så er det noe jeg trenger å vite.
Jeg skjønner at det er vanskelig å tro,
men legen er også en spion fra Nord.
Legen?
-Er dr. Kang det? -Doktor.
-Hun har smerter. -La meg se.
Hvor gjør det vondt?
Ja, sir. Det er meg.
Jeg håper du og jeg vil se
åpningsseremonien for De olympiske leker side om side neste år.
Hvorfor er gislene allerede løslatt?
Sir.
Jeg sverger på at de 30 gislene ble løslatt på min ordre.
Jeg skal holde kontroll på dem.
Så ikke vær redd, sir.
Jeg sverger at jeg skal gjøre jobben min slik at jeg kan
se åpningsseremonien sammen med deg neste år, sir.
Din jævel! Jeg ba deg om å ikke løslate gislene!
Og du løslot 30 av dem?
Jeg sa aldri at jeg skulle følge ordrene dine.
Din uvitende, fryktløse tosk.
Vet du hvem jeg er?
Jeg bryr meg ikke, men hva er planen din?
Du garanterte at vi skulle komme trygt tilbake til Nord.
Fortell meg hvordan du skal få til det i detalj.
Når jeg, Nam Tae-il, sier
jeg skal sende dere tilbake, får jeg til det uansett hva!
Jeg tror ikke på deg
og det du sa om å sende oss tilbake til Nord.
Hør her. Dagen før valget,
etter at vi redder alle gislene,
vil vi kunngjøre at vi har drept dere alle. Det er planen!
Drepe oss alle?
Skal du drepe oss?
Nei, vi later som.
Du gikk med på det.
Vi er bare tre stykker,
men du vil kunngjøre at du har drept sju?
Vi tar med noen lik,
viser dem frem med deres klær,
og gjemmer dere. Ingen vil få vite noe.
Hvis du vil komme tilbake i live,
bare gjør som jeg sier.
Hvis ikke, kan du bare glemme forhandlinger.
Vi har en astronomisk sum penger i hendene våre.
Så mye penger at Nord ikke vil klage selv om vi ender opp med å drepe dere!
Livene deres kan ikke måle seg med de pengene.
Kanskje jeg bare går inn og dreper dere.
Herr Eun? Hvorfor er du tilbake...
Fikk du dem til å skyte på Gang-mu?
Hvordan skal du forklare det når situasjonen er over?
Forklare?
Må jeg det?
Vet du ikke hvordan han er?
Du vet at han ikke bare vil la det gå.
Kollegaene hans skjøt på ham, så jeg er sikker på
at han har funnet ut at det var en plan for valget.
Tror du han vil sitte stille uten å gjøre noe der inne?
Herr Eun har rett. Han vil aldri la det gå.
Vi får ham til å gjøre ingenting.
Vi kan få ham til å bli der for alltid.
Bli der for alltid?
Sier du at du vil drepe ham?
Selvsagt.
Han er en bråkmaker. Det er bedre for oss om han er død.
Hvis vi sier at han døde
da han prøvde å redde studentene,
vil det forbedre byråets image også.
Hva i helvete?
Vær ærlig med meg.
Er du villig til å drepe studentene også?
Vi må få sjefen vår til å vinne valget, så han kan delta
på åpningsseremonien til De olympiske leker, slik han ønsker.
Vi står ved et så avgjørende veiskille.
Jentenes liv er ikke viktige.
Om det oppstår en situasjon hvor vi må drepe dem,
redder vi bare datteren din...
Å redde bare datteren min mens pressen er her?
Og la alle menneskene se det?
Har du glemt avtalen?
Vi ble enige om å drepe alle spionene
og redde gislene. Ikke sant?
Det jeg sier er, at avhengig av situasjonen...
Likevel!
Vi må redde alle studentene.
Inkludert datteren min.
Ta vare på deg selv, sir.
Den hyklerske jævelen.
Er han ikke?
Han sendte til og med sønnen sin til fronten
for å forbli i sin stilling som direktør.
Hvis du tenker over det, er det hans feil at sønnen hans døde!
Hei.
Om valget går galt,
vil han angre bittert på at han ikke drepte studentene!
Så,
avhengig av situasjonen,
kan vi ende opp med å drepe studentene?
Du har rett, sir.
"Du har rett, sir"?
Disse fordømte drittsekkene.
Skynd deg!
Hei, ta dem med inn.
Hold dere på rekke.
Akkurat som de som ble løslatt tidligere,
få alle til å signere fortrolighetsavtalen som sier at de skal holde tyst.
Skrem dem litt
og send dem til sykehuset vårt.
Og sørg for at ingen reportere følger etter deg.
De ankom uten noe problem.
Så ikke vær redd, sir.
-En sigarett. -Unnskyld?
Ja, sir.
Hvorfor har du en mikrofondetektor?
Hva? Hva skjer?
Jeg?
Herr Nam! En mikrofon!
Hvem i helvete plantet denne?
Beklager.
Budet.
Hvorfor kan vi ikke gå inn dit?
-Vi kan ikke! -Ungen min er der inne!
-Vi må gå inn! -Hva skjer?
-Hva er dette? -Hva skjer?
-Hva er dette? -Unna vei.
Unna vei, vår så snill.
Hva? Hva skjer?
Jeg kom for å hente bollene.
-Slipp ham forbi. -Slipp ham forbi!
Hva, skal du drepe ham?
Selvsagt.
Er du villig til å drepe studentene også?
Jentenes liv er ikke viktige.
Om valget går galt,
vil han angre bittert på at han ikke drepte studentene!
Vi må sende denne infoen til internatet.
Og hvis det avdekkes...
Vent. Gir du det til spionene?
Hva er nødfrekvensen du og forloveden din bruker?
Hvorfor haster det? Du ga henne til i morgen tidlig.
Vi slipper opp for tid.
Jeg må se om det er mulig å få tak i beviset.
Hva er frekvensen?
Den er 44.
Han-na.
Han-na, hører du meg?
Herr Lee. Hva skjer?
Fikk du tak i beviset?
Ja, jeg fikk det..
Vi fant budsykkelen.
Pokker.
Jeg filmet Tae-il og de løslatte gislene som ble tatt.
-Gi meg en pistol. -Her, sir.
Din drittsekk.
Jeg tok det pent med deg for gamle dagers skyld,
og du forrådte meg?
Kom igjen. Hva er galt, sir?
Hva handler dette om?
Hvorfor er du med den jævelen?
Jobber du med ham?
-Hva snakker du om? -Hei!
-Ta henne også. -Ja, sir.
Hva gjør du? Slipp meg!
Vi fant en mikrofon i leiren.
-Slipp! -Hva venter du på? Kom deg ut.
Sitt stille.
-Kom deg ut! -Tar du meg med,
vil ikke byrået mitt bare sitte stille. Dette undertrykker ytringsfriheten!
Han-na må ha blitt tatt.
Hun er i fare på grunn av deg!
Sitt.
Bevis? Hva faen er poenget med bevis?
Du vet at de kommer til å drepe oss alle om ni dager.
Du vet de vil gjøre det.
Hold kjeft.
Partiet garanterte trygg retur til Nord for oss alle tre.
Skjønner du det fortsatt ikke?
Er du så dum?
Akkurat. Jeg hørte du sa til Yeong-ro at du drar
om ni dager.
Hun spurte hvorfor om ni dager,
så jeg sa til henne at alt dette er en plan for valget.
At faren hennes kan komme til å drepe alle gislene.
-Sa du det til henne? -Hva?
Synes du synd på henne?
I tillegg til hennes brors død
fant hun ut at faren hennes kanskje vil drepe alle vennene hennes. Hun må bli gal.
Hun klandret allerede seg selv for dette.
Hun vil nok bare dø.
Din jævel.
Det er tøft, er det ikke?
Det er vel tøft for deg også.
Fordi du elsker Yeong-ro.
Hold kjeft.
Tror du jeg er en sviker?
Gjør det at du elsker jenta som reddet deg til en sviker?
Partiet ditt byttet sine lojale agenter mot penger.
Hva med dem?
Du er laglederen til ANSP.
ANSP planter beviser og dreper de som kjemper mot regimets tyranni.
Dere er regimets kjøtere
som tramper på uskyldige folks liv for å skape sikkerhetsstaten.
Det er det ANSP er.
Og du er agenten deres. Du har ingen rett til å klandre meg.
Når alt kommer til alt, er de alle like.
Under påskuddet om repatriasjon
bedro Nord utallige koreansk-japanere
og trampet på livene deres.
Sør skapte sikkerhetsstaten.
Lim Soo-ho.
Du må våkne nå.
Livene til simple brikker som oss...
-Vi må... -Nei.
"Vi"?
Du og jeg er fiender.
Vil du ha litt?
Jeg er ikke sulten.
Sa du ikke at du ville rive meg i filler?
Jeg sa noen harde ord... Jeg innrømmer det.
Hvordan fant du det ut?
Rommet på kontoret ditt.
Det er ganske imponerende.
Vær så snill og skjul det
fra studentene.
Selvsagt.
Du jobber for byrået mitt, tross alt.
Hvordan kan en simpel agent som meg
ødelegge dekket ditt?
Vi er på samme side.
Herr Lee.
Siden livene til oss begge er i deres hender,
la meg si deg noe.
Selv om jeg ga etter for deres makt fordi jeg er svak,
synes jeg ennå at de er onde mennesker som ofrer uskyldige for å klatre i stigen.
Jeg har aldri...
...solgt studentene mine til dem.
Så,
la oss redde studentene...
...sammen.
Redde?
Hei.
Gå tilbake til der du var.
Jeg plantet ikke mikrofonen!
Så hvordan kan jeg ha noen opptak å gi deg?
Når du
forkledde deg som et bud
og kom inn for å filme herr Nam med dette,
plantet du mikrofonen, din jævel!
Pokker.
Hadde jeg visst at dette skulle skje, hadde jeg bare plantet mikrofonen min.
KOSMOS LEKER
La oss sette i gang.
Dong-jae! Å, Dong-jae!
Åpne! Kom igjen!
Åpne!
Åpne denne!
Kamerat Joo. På tide å patruljere.
Det var "Bimok", så vakker at det gjør deg trist.
På et solfylt og ugresskledt hjørne ved foten av et fjell,
var det et tre-kors på en navnløs soldats grav.
Og sangen var inspirert av...
Polkadott.
Du er ganske flink til å synge. Syng den igjen.
Hør her.
Jeg heter Ko Hye-ryeong, ikke Polkadott.
Dessuten synger jeg ikke uten akkompagnement.
-Jeg er Hosus Maria Callas. -Maria Callas!
Er det noen
som vil spille piano for Hye-ryeong?
Du er flink til det.
Jeg spiller den for deg.
Kanon- og geværrøyken Veltet over den dype dalen
På det solfylte sted...
Jeg tror ikke det vil gå.
Men det er det tryggeste gjemmestedet.
Jeg tviler på at Yeong-ro vil fortelle dem det.
Hun skjuler til og med at hun er datteren til ANSP-direktøren.
Dette er en plan for valget!
Hvor lenge vil du gjøre som ANSP vil?
Hvordan i all verden vil du miste Kang Cheong-ya?
-Det har vært -Det har vært
-Mose i hver krik og krok -Mose i hver krik og krok
Bravo!
-Bravo! -Stille!
Vel, hva med det andre verset?
STUDENTENES INTERNATLEDER
Unnskyld meg. Beklager,
men kan jeg gå på toalettet?
Jeg klarer ikke å holde meg.
Legg deg ned.
Jeg må på toalettet.
De som må, går alle på en gang.
Dette er siste gang.
Hei, kadett.
Vi rømmer i morgen.
Internatlederen vet det.
Joo, han som tok dem med på toalettet. Dere tar dere av ham.
Vi?
Forstått?
Gå.
8 DAGER FØR VALGET
Hva gjør du?
For at de skal holde seg friske,
bør de i det minste gjøre dette.
Sett dere.
Vi er ikke buskap!
Du holder oss her uten å la oss vaske oss.
Dette er et menneskerettighetsbrudd!
I dagevis
har vi ikke engang pusset tennene våre!
Det er vanskelig å sove her,
men lukten er enda verre.
Kan vi vaske oss?
Jeg har aldri gått fire dager uten å pusse tennene.
-Vær så snill. -Seriøst.
-Bare denne ene gangen. -Vær så snill.
-Jeg klør sånn. -Jeg orker ikke mer.
-Vær så snill. -Jeg skal være lydig.
-Vær så snill. -La oss vaske oss.
-Jeg klør sånn. -Vær så snill.
Vi vil føle oss bedre om du lar oss vaske ansiktene.
Du kan vel la oss gjøre såpass, hva?
Er dere gale, drittunger?
Greit.
Ti om gangen.
Gjør noe dumt, og resten vil bli skadet.
Baljene våre er på rommene.
Kan vi gå innom rommene våre?
Men ikke gå over andre etasje.
Første gruppe på ti.
-Jeg! -Jeg!
-Meg først! -Meg først!
-Jeg! -Jeg!
-Meg først! -Meg først!
Stå på rekke foran meg.
-Flytt deg. -Tall!
Rop ut tall!
Én.
-To. -Tre.
-Fire. -Fem.
-Hvorfor løper vi? -Ko Hye-ryeong!
-La oss gå til vårt rom i tredje etasje. -Hva? Men...
Jeg har glemt hvor jeg la tannbørsten min.
Det går bra. Jeg har en ny en, så ikke vær redd. Kom igjen.
Vel,
rommet mitt er ved siden av vaskerommet. Kan jeg stikke raskt innom?
Du må bli i andre etasje.
Jeg er ikke en student her,
så jeg har ingen å låne noe av.
Hvor er rommet ditt?
I kjeller én.
Bare drep meg.
Jeg går ikke ut.
Jeg visste ikke at senga mi var så god.
Skal vi be dem om å la oss sove på rommene våre fra nå av?
Det er typisk deg å si noe sånt.
Tror du vi er på camping?
Jeg bare tullet, din hurpe.
Yeong-ro, ser du etter noe?
Seol-hui, har du sett den elektriske klokken min?
Klokken din?
Ja! Bagen.
Den må være i den røde bagen.
Ikke løp!
Hva?
Du kan ikke stoppe meg!
Takk...
Takk for sist.
Ingen har noensinne tatt min side før.
Takk.
Jeg mener det.
Rommet mitt er der borte.
Gå.
Låret mitt er sterkt nok
til å stoppe kuler nå.
Au, det gjør vondt.
Gå inn! Nå!
Eun Yeong-ro har rømt.
-Hva? -Rom 207.
Har du sett Yeong-ro?
Hun gikk på vaskerommet først.
Følg meg.
-Hvor er hun? -Hva skjer?
Stille!
Sett deg!
-Hvis du rører deg, skyter jeg! -Hei.
Din jævel!
Din lille...
-Slipp meg løs! -Ok.
Frue.
Hva skjer?
Dere, kom hit. Nå!
Fort!
-Samle dere! -Nå!
-Fort! -Bind ham!
Hva?
Eun Yeong-ro!
Vi skal rømme fra internatet.
Hør nøye etter. I bønnerommet
er det en hemmelig passasje som dere ikke vet om.
Gjennom den passasjen går dere ned til kjeller én.
Og ta trappen i midten og gå ut gjennom hoveddøren.
Dette kan være vår siste sjanse.
Ikke bli spredt, men beveg dere som én.
Stille.
Skynd dere! Gå!
Gå!
TOALETT
Hva skjer?
Yeong-ros rom er i fjerde etasje.
ANSP har bestemt at du og henne skal ut herfra først.
Jeg sier mer når vi kommer dit.
Yeong-ro?
INGEN ADGANG
Gå ned trappen.
Pass på hvor du går.
-Trappen? -Følg etter henne.
-Pass på hvor du går. -Ok.
Vær forsiktig.
-Vær forsiktig. -Pass på hvor du går.
Selvsagt gjemmer de den ikke der.
Ok.
Hvor kan de ha gjemt pengesekken?
Jeg lukter definitivt penger her omkring.
Gå og lås døren! Nå!
Hei, skynd deg. Lås den!
Fort!
Jævler!
INGEN ADGANG
Eun Yeong-ro!
Eun Yeong-ro.
Svar meg.
Du er der inne, hva?
Jeg må finne deg først for å redde deg.
Yeong-ro!
Svar meg. Vær så snill.
Vi må finne på en kode.
Bank, bank. Bank, bank, bank
Om du hører to bank og så tre, så er det meg, Yeong-ro.
Og du må åpne døren med en gang. Avtale?
Avtale.
Svar meg. Vær så snill.
Din lille jævel.
Hva?
Hvor er detonatoren?
Hvor er den?
Folkens, la oss rydde vei.
Ta den.
Vent!
Alle sammen.
Den firkantede greia festet på døra.
Den er knyttet til en tråd.
Det er en bombe.
-Å, herregud! -Ikke rør deg!
Vær forsiktig!
Kom igjen!
Gjør noe med det!
-Kom igjen! -Fort!
-Kom igjen! -Gjør noe!
Er det virkelig en bombe?
-Du er en kadett. Gjør noe! -Jeg vet ikke hvordan.
-Kom igjen! Fort! -Men jeg...
-Vær så snill. Gjør noe! -Hvordan kan jeg...
-Gjør noe! -Det er en bombe!
Kadett!
-Kadett! -Ja?
Hva skal vi gjøre?
Vent.
Kom ned hit!
Ikke rør deg.
Hva?
Ikke rør deg.
Jeg skyter deg.
Jeg skyter deg faktisk.
Skynd deg.
-Skynd deg. Vær så snill. -Hei.
Ikke rør deg.
-Den er åpen! -Sir!
-Sir. -Ja?
Led studentene og gå ut først.
Fort!
-Kom igjen! -Fort!
Fort! Gå!
Stopp, alle sammen!
Stopp, alle sammen.
Kamerat Kang.
Ikke rør deg.
Hvis noen rører seg...
Hva er dette?
Vil du at vi alle skal dø sammen?
Pokker.
Hva i helvete.
Hva om alle gislene døde?
Bomber eksploderte. Jeg tror ikke
bare 13 mennesker døde.
Bare 13 må dø.
Nøyaktig 13.
Vi hører mer og mer hjerteskjærende nyheter
om de som enda ikke vet om barna deres lever.
Din galning!
Du lyver om min datters sikkerhet, gjør du ikke?
Hvis du legger så mye som en finger på datteren min...
Siden når begynte vi
å bare gjøre som avtalt med Sør?
Dessuten er målet til Sør
å vinne valget
ikke å redde gislenes liv.
Det er ikke mulig at faren min...
Død eller levende...
Vi er i samme båt nå.
BONUS
Tekst: Mats A: Larsen