ALLA KARAKTÄRER OCH HÄNDELSER I DRAMAT ÄR FIKTIVA
AVSNITT 9
Hur lyckades gruppledaren från ANSP fly genom bönerummet?
Det fanns en hemlig gång till utgången på källarplan två.
En hemlig gång?
Inte undra på
att den gamle mannen och föreståndaren utbytte misstänksamma blickar.
Vi borde gå.
Följ mig.
Om jag trycker här
exploderar studenthemmet.
Eller hur?
Du säger att du inte…
…vill skada nån, men du har den här?
Jag förstår varför du inte litar på mig.
Det är för att försvara oss, inte för att döda er.
Hundratals soldater omringar stället.
Jag var tvungen att göra nåt för att skydda mitt team.
Håll dig borta!
-Nej! -Tänk om soldaterna bryter sig in?
Tänker du inte använda den eftersom du inte vill döda nån?
Jag sa ju det.
Jag vill inte skada nån här.
Ska jag tro på det?
Ja.
Efter de grymma sakerna jag har gjort mot dig,
varför skulle jag ljuga om att vi tar oss ut om nio dagar?
Det är redan svårt att stå ut med allt jag har gjort mot dig.
Vi kommer verkligen ta oss härifrån om nio dagar.
Så snälla,
-ge tillbaka den. -Kom inte nära.
Håll dig borta.
Varför? Varför om nio dagar?
Varför går ni inte ut nu?
Varför vänta i nio dagar?
Du ljuger igen, va?
Du ljuger igen.
Allt du har sagt är en lögn.
Det är inte sant.
Ge mig den. Det är farligt.
Sluta.
Snälla.
Snälla, lita på mig.
Jag vill inte att du ska lida längre.
Jag kan bara titta på.
Det gör mig galen.
Kamrat Kang Cheong-ya.
Den här vägen.
Du där.
Säg till föreståndaren
att hämta lite vatten åt mig.
Säg till henne.
Nu.
Jösses.
Jag är törstig.
Ge mig lite vatten.
Hallå!
Hallå.
Håll käften, okej?
Jag är törstig.
Jag är så törstig.
Snälla.
Jag är så törstig. Kom igen.
Snälla.
Ge mig lite vatten.
Hördu.
Bara ett glas vatten.
Det var inte längesen du fick vatten!
Jag fick inget.
Och jag är fastbunden.
Jag känner mig kvävd.
Kom igen. Ge mig bara lite vatten.
Vill nån ge honom vatten?
Vad ville du berätta?
Vi har inte tid, så jag frågar dig rakt ut.
Visste du verkligen inte att Lim Soo-ho gömde sig på studenthemmet?
Även när du buggade det?
Hjälpte du honom gömma sig
för att ni är på samma sida?
På samma sida?
Håll tyst innan jag sliter dig i stycken.
Jag är trött på
er.
Jag varnade dig för att göra nåt dumt
och att jag inte skulle låta det passera.
Vad har jag gjort?
Hur fick Eun Yeong-ro reda på att jag hade en detonator?
Jag försökte bara hindra henne från att fly.
Jag berättade om detonatorn för att hindra henne från att göra nåt förhastat!
Borde du inte fråga varför innan du slår mig?
Sitt.
Du menar att de kommer döda alla här, inklusive dig och mig, om nio dagar?
Om du försöker få mig att kapitulera borde du sluta nu.
Kapitulera?
Tror du att de skulle acceptera din kapitulation?
De leker till och med med medborgarnas liv för att behålla sin makt.
Jag kan inte låta de jävlarna få som de vill. Är det så svårt att förstå?
Partiet ser folket som sina barn.
Skulle de aldrig överge dig? Tror du verkligen det?
En stor summa pengar måste stå på spel i det här samarbetet.
Tror du att ditt parti ger upp pengarna för att rädda tre spioner?
Tror du verkligen det?
Tror du att ni är säkra för att ni har
ANSP:s chefs dotter?
Vakna.
De kommer säkert göra allt de kan för att få ut henne innan valet.
Ge mig bevis på att det du säger är sant.
Bevis?
Jag är fastbunden.
Din underordnade kommer tillbaka senare.
Säg åt henne att ge mig trovärdiga bevis.
Bevis på att våra länder planerar att döda oss allihop.
Okej. Men om hon lyckas,
kommer du förstöra detonatorn
och samarbeta med mig?
Är du villig att samarbeta för att komma härifrån levande?
Hur kunde du vara så dum att du gömde en pistol i dr Kangs väska?
De säger att de jävlarna inte släpper henne på grund av dig!
Be om ursäkt. Nu.
Gör inget dumt igen.
Gå ut så fort du har lämnat grejerna. Okej?
Ja, herrn.
Förresten, herrn,
eftersom han specifikt bad om henne,
måste han verkligen gilla henne.
-Jaså? -Ja.
Menar du allvar?
Jag högg dem i ryggen så att insatsstyrkan kunde bryta sig in
utan att veta att det var en lögn.
Han kanske frågar efter mig för att han vill hämnas.
Hör på.
Du får det att låta som om vi lurade dig.
De hotar att spränga studenthemmet!
Hur kan vi skicka in insatsstyrkan?
Vi måste rädda eleverna!
Gå
och säg till dr Kang att vi ska rädda henne till varje pris
och att hon ska tro på mig och hålla ut.
Bara dr Kang?
-Helvete. Allvarligt. -Du förstod väl, Jang?
Gå. Du har ont om tid.
-Nu. -Gå du också.
Vänta på mig.
Gud, mitt blodtryck igen.
ANSP har maten och medicinerna
spionerna krävde redo utanför lägret.
Förnödenheterna inkluderar
tio lådor med nudlar,
läkemedel för diabetes och blodtryck samt lite herrkläder.
Han kommer ut!
Hallå!
Gyeong-hui!
Kan ni inte göra ert jobb?
Hur kunde ni låta en lodis komma in här?
Jag är ledsen.
Är du arg på mig?
För att en lodis som jag är så artig?
Kom igen, Gyeong-hui. Var förstående.
För gamla tiders skull!
Hon går in!
Är gisslan i säkerhet? Är nån skadad?
Vem är där inne förutom eleverna?
I utbyte mot maten och medicinen som spionerna krävde,
uppmanade vi dem
att frige gisslan oskadda.
Har ni några reservplaner?
Om spionerna inte släpper gisslan den här gången,
kan det tyvärr förlänga gisslandramat.
Det är så vi ser det. Men…
Kan det förlänga det?
De har redan börjat spela teater.
Du tittar väl på nyheterna? Lyssna noga.
I folkets ögon
måste det verka som att ni drar ut på det
och att vi försöker bryta oss in för att ta er så fort vi kan.
Och det måste verka som om vi misslyckas
för att ni kanske spränger er själva!
Och dödar hela gisslan!
Okej?
Så,
du får inte släppa nån ur gisslan.
Okej?
Vänta.
Och rör inte dr Kang.
Kliv inte ens på hennes skugga. Okej?
Jag borde gå ner igen.
Kamrat Lim Soo-ho.
Ge mig detonatorn.
-Ursäkta? -Du lät en flicka ta den ifrån dig.
Hur kan jag lita på dig?
Om du inte får tillbaka din revolutionära anda nu,
dödar jag dig själv.
Släpp gisslan.
Han tror att våra krigare är hans undersåtar. Vi borde lära honom en läxa.
Håller du inte med?
Du gav oss herrkläder.
Jag är dig evigt tacksam.
Jag är så glad.
Kan jag byta om direkt?
Jag sa åt dig att leta efter sprängämnen.
Det ska jag, herrn.
Jösses, den är tung.
Förbannat.
Insatsstyrkan, in! Nu!
Insatsstyrkan, in!
Sa jag inte att det var viktigt
att upprätthålla ömsesidigt förtroende?
Jag är ledsen.
Jag hade inget val.
Men insatsstyrkan bröt sig inte in, eller hur?
Lämna den här kvinnan åt mig.
Gå upp med förnödenheterna.
Följ med mig.
Ja, herrn.
Okej.
Då kör vi.
Herrn.
Du borde säga till mig innan du förhandlar med dem.
Du släpper 30 gisslan, och vad?
Du fick bara tio lådor med nudlar.
-Det är du som förlorar. -Gwang-tae.
Ligg lågt bara.
Följ mig.
Herr Lee.
Är du okej?
Åh, nej. Vad har hänt med ditt ansikte?
Vi har ont om tid.
Jag mår bra.
Oroa dig inte, sätt dig bara.
Nu.
Lyssna noga på vad jag tänker säga.
Herrn, det är ett scoop.
Det är nåt som inte stämmer.
Det är inte det jag menar.
Det är nåt som inte stämmer. Ja!
Jag måste gå! Jag ringer dig sen!
TELEFONKIOSK
Herregud!
Matleverans!
-Här! -Varför tog det sån tid?
-Vad är det med dig? -Förlåt.
Här är jjamppong.
-Här är tangsuyuk och dumplingar. -Okej.
Ta inte sån tid nästa gång!
-Var ska jag sätta den? -Där.
-Här. -Tack.
Herr Nam. Maten är här.
Okej.
Läkaren hålls för tillfället…
Förbannat.
Det är som att sitta i fängelse.
Håll ut, herrn.
Om reportrarna ser dig gör de en stor grej av det.
"Administrationens andreman är på brottsplatsen.
Då måste det vara en politisk komplott."
Va?
Förlåt.
Vänta!
…och i den här krisen behövs ANSP:s kloka omdöme
och handling mer än nånsin på brottsplatsen.
Var är de inlagda rädisorna?
Jag är ledsen, herrn.
Titta på honom. Vad tänker du på?
Varsågod!
Det är en plan.
En gemensam plan för presidentvalet.
Va?
Men hur kunde de skjuta på dig?
Professor Hans fall var också en del av det.
Det var därför de avledde oss ifrån honom.
Men han blev dödad,
så gisslandramat blev deras plan B.
Använder de det här…
…för valet?
Inte en chans.
De planerar väl inte att döda eleverna?
Kan du be att de inte gör det?
Vad måste jag göra? Berätta bara.
För att vinna valet med en jordskredsseger
kommer de att försöka döda alla, inklusive gisslan.
Vi behöver bevis på att de tänker göra det.
Jag och Gal kom överens om att gräva i det tillsammans.
Så fort vi har bevis, får Gal…
Om du agerar förhastat…
…kommer både du och Gal dödas.
Ge mig beviset när du har det.
Vad ska du göra här inne?
Jag ska kräva fler saker imorgon.
Jag ber dem skicka in dig igen,
så hitta bevis till imorgon bitti.
Men hur ska jag…
Vänta.
Är ni två…
Vi är båda råttor i en fälla. Slåss vi mot varandra, dör vi.
Vi måste ta oss ut levande.
Kan vi få en minut?
Lämna oss i fred en stund.
Kom ut om ni pratat klart. Båda två.
Kamrat.
Hon är min fästmö.
Är det för mycket begärt?
Kom ut.
Berätta.
Hur många singelkvinnor är på studenthemmet just nu?
Exakt 56 singelkvinnor.
Är dr Kang också där?
Just det. Dr Kang är
också
singel.
Är det möjligt
att hon har varit gift och inte sagt nåt?
Kom igen. Inte en chans.
En gång frågade jag varför hon fortfarande var singel.
Och?
En dag på vintern när hon vandrade i snöiga berg
halkade hon och hängde från en klippkant.
Precis när hon trodde att hon skulle dö
räddade en kille henne.
Utan att veta hans namn eller ålder,
tillbringade hon natten med honom i en grotta, och sen gick de skilda vägar.
Sen dess har hon inte kommit över honom.
Hon sa att hon
väntar på att träffa honom för att det är ödet.
Herregud.
Det låter som nåt ur en kärleksroman.
Hände det nåt i grottan?
Sluta.
Jag trodde inte att hon var naiv.
Inte jag heller.
Så om vi inkluderar dr Kang
är det 57, eller hur?
Men de säger att gisslan troligen inte släpps,
så oroa dig inte, frun.
Jaså?
Kommer inte gisslan släppas?
Men
du borde inte applådera.
De 30 av er som ska friges
kommer gå ut med ANSP-agenten.
Gå ut en och en i taget.
Följ mig. Var försiktiga.
Ner med huvudena.
Jag måste gå på toaletten!
Du har det lätt, din jävel.
Nya kläder och allt.
Ta på dig den här.
-Nej, ge mig den. -Nej.
Hallå!
Herr Lee.
De säger att de ger sig av om nio dagar.
Är det sant?
Sa Soo-ho det?
Sa han det?
Ja.
De kommer göra det diskret.
Men varför om nio dagar?
Berätta inte för nån
det jag tänker berätta nu.
Jag sa ju till dig!
Var är väskan med pengarna?
Tror du att jag är galen? Varför skulle jag berätta det?
Jag kommer ta pengarna med mig oavsett vad
och ge dig din andel. Räkna med mig.
Rör mig inte.
Vad är ditt problem?
Vi föddes av fel föräldrar.
Vi borde hjälpa varandra!
Sluta!
Fan också!
Ja, jag är outbildad och fattig.
Jag fick inget av mina föräldrar,
förutom den här kroppen!
Men vet du hur jag anstränger mig
för att rädda min sjuke far?
Tror du att jag är som du, en parasit som lever på sin gamla far?
Din slyna.
Vad vet du om mig?
Vem är du att döma mig?
Har du nån aning om vilken sorts man Kim Man-dong är?
Din kommunistjävel!
Du är dödens.
Sluta.
Jag ger mig!
Döda mig inte. Snälla. Förlåt.
Snälla.
Jag kommer tillbaka när jag har tvättat mig.
Va?
Förbannat.
ANSP-agenten som gick in med mat
-och mediciner… är på väg ut! -Hon är ute!
-Där är hon! -Hon kommer ut!
Eleverna kommer!
Skynda på!
Fortare!
I motsats till ANSP:s förutsägelser
har de nordkoreanska spionerna släppt några ur gisslan.
De jävla kommunisterna!
Vad ska vi göra? Tänk om de säger
att det bara är tre spioner där?
Vad tror du?
Ta dem till vårt förhörsrum!
Stoppa reportrarna och sätt dem i bilen!
Skynda på! Skynda!
-Ta hand om reportrarna. -Oroa dig inte, herrn.
-Vi går, Seung-jun. -Ja, herrn.
-In med dem i bilen! -Ja, herrn!
Skynda!
Är gisslan i säkerhet? Är nån skadad?
Utan att ge efter för de onda kommunisterna,
skickade vi in en förhandlingsexpert
och övertygade dem.
På grund av det
släpptes tiotals av gisslan idag.
Medan vi pratar
tas de frisläppta eleverna till sjukhuset för kontroll.
Vi ska göra vårt bästa för att få hem dem till sina familjer.
Tack.
-Tack. -Tack vare dig fick jag ett scoop.
Va?
Vad är det där?
Vad händer?
-Bara en liten stund. -Va?
-Jag lånar den här en liten stund. -Nej, det får du inte!
Du får dubbelt betalt senare!
-Förlåt! -Vänta, herrn!
Hallå!
Vad är det med dig?
Var jag inte tydlig?
Gör inget, sa jag!
Sa jag inte åt dig att inte göra nåt dumt?
Jag gick bara in och kom ut tyst.
Men du kom ut med gisslan! Inte bara en, utan många!
De sa åt mig att göra det. Borde jag ha sagt nej?
Vänta lite.
Så många som 30 ur gisslan har släppts.
Är du inte glad?
Självklart är jag det!
Jag är glad!
Det är jag! Det är därför jag är så här! Fasen.
Vad tittar ni på? Jobba!
Fortsätt jobba, era idioter!
Ut med dig! Nu!
Jag vill inte se dig. Försvinn ur min åsyn.
Gå bara. Säg inte ens hej då. Gå bara. Gå!
Jag, An Gyeong-hui och ANSP
kommer göra vårt bästa.
Jag svär på det för våra medborgare.
När jag gick i grundskolan ritade jag
en nordkoreansk spion och vann ett pris.
Men de är väl människor trots allt, med tanke på att de frigav 30 gisslan.
Vad? Var det osannolikt att gisslan skulle friges?
Hur många är kvar?
Hur många? Berätta!
Frun, du får inte sitta ner.
Nålarna kommer sticka dig.
Frun, oroa dig inte för mycket.
Hur kan jag inte oroa mig nu?
Tänk om
exakt 13 elever är kvar?
Vad händer då?
Frun.
Det här är verkligen
konfidentiell information.
Enligt min man är gisslandramat…
…en plan som nord och syd planerade tillsammans.
Herregud.
Nord och syd?
För valet?
Ja.
Så jag tvivlar på att de kommer
att döda flickorna. Eller hur?
Du har rätt.
-Det gör de väl inte? -Nej.
Vår Yeong-ro då?
Släpptes hon också?
Släpptes Yeong-ro också?
Jag antar det.
Nåt annat ovanligt?
Va? Sköt de mot Gang-mu för att få in honom igen?
När?
Okej, jag kommer.
Jag borde åka dit.
Varför? Vad händer?
Nu när 30 av dem har släppts…
…är 27 kvar där inne.
Det här är fantastiskt.
Det närmar sig 13.
Lim Soo-ho är… Hur ska jag säga?
Jag känner honom eftersom jag bodde med honom.
Jag fick inga mördar- eller spionvibbar av honom.
-Han var ganska rar. -Herregud.
Och han var rätt omtänksam.
Han släppte 30, och nu är du hans fan?
Allt är ditt fel, Gwang-tae.
Du föreslog blindträffen.
Du kan inte klandra honom för det.
Han visste inte att Soo-ho var spion när han arrangerade
-blindträffen. -Jösses.
Varför tar du hans parti? Gillar du honom?
Va?
Det är inte det.
-Jag bara… -Du. Yoon Seol-hui.
Säg inte att…
Ja, du har rätt, Hye-ryeong.
När jag såg Seol-hui på öppet hus
gick hon rakt in i mitt hjärta
som om det var ödet.
Rakt in i hjärtat? Är hon Amors pil, eller?
Din sluga jävel. Det är inte kärlek. Du vill ha hennes pengar.
Hur kan du säga så?
Seol-hui är min musa och sol. Du vet ingenting.
Seol-hui.
Vill du gifta dig med mig?
Jag ska skydda dig
för resten av mitt liv.
Hallå!
Har ni kul?
Titta på henne. Hon är faktiskt glad.
Varför bedrog du honom
när du inte ens var intresserad av honom?
Hur som helst…
Vad är ett frieri utan en ring?
Du har rätt. Vad synd.
Det händer bara en gång i livet!
Förresten, har ni ens kyssts?
-Sluta! -Var tyst.
Menar du
att presidentvalet är om nio dagar,
och för att min pappa ska vinna valet,
kanske de dödar oss allihop?
Jag är inte säker, men vi kan inte utesluta den möjligheten.
Herrn.
Du kan väl använda mig?
Använda dig?
Men först
är det nåt du måste veta.
Det är svårt att tro,
men läkaren är också en nordkoreansk spion.
Läkaren?
-Dr Kang? -Läkaren.
-Hon har ont. -Låt mig se.
Var gör det ont?
Ja, herrn. Det är jag.
Jag hoppas att du och jag kommer titta på
olympiska spelens öppningsceremoni sida vid sida nästa år.
Varför har gisslan redan släppts?
Herrn.
Jag svär på att de 30 gisslan släpptes på mina order.
Jag har dem under kontroll.
Så oroa dig inte, herrn.
Jag svär på mitt liv att jag ska göra mitt jobb
så att jag kan se öppningsceremonin med dig nästa år.
Din jävel! Jag sa åt dig att inte släppa gisslan!
Och du släppte 30 av dem?
Jag sa aldrig att jag skulle följa dina order.
Din okunniga, orädda dåre.
Vet du vem jag är?
Jag bryr mig inte, men vad är din plan?
Du lovade att vi kunde återvända oskadda.
Berätta i detalj hur det ska gå till.
När jag, Nam Tae-il, säger
att jag ska skicka tillbaka er så händer det!
Jag tror dig inte
och det du sa om att skicka tillbaka oss.
Hör på. Dagen före valet,
efter att vi räddat gisslan,
meddelar vi att vi har dödat er alla. Det är planen!
Döda oss alla?
Tänker ni döda oss?
Nej, vi låtsas.
Du gick med på det.
Vi är bara tre,
men du tänker säga att ni dödade sju?
Vi tar dit några kroppar,
visar dem med era kläder
och gömmer er. Ingen får veta.
Om du vill återvända levande,
gör som jag säger.
Annars kan du bara glömma förhandlingen.
Vi har en astronomisk summa pengar i våra händer.
Så mycket pengar att Nordkorea inte kommer klaga även om vi dödar er!
Era liv är ingenting jämfört med de pengarna.
Jag kanske går in och dödar er.
Herr Eun. Varför är du tillbaka…
Lät du dem skjuta mot Gang-mu?
Hur ska du förklara det när situationen är över?
Förklara?
Måste jag?
Vet du inte hur han är?
Du vet att han inte släpper det.
Hans kollegor sköt mot honom,
så han vet nog att det är en plan för valet.
Tror du att han bara sitter där?
Herr Eun har rätt. Han kommer aldrig släppa det.
Vi tvingar honom att göra ingenting.
Vi kan få honom att stanna där för alltid.
Stanna där för alltid?
Menar du att du tänker döda honom?
Självklart.
Han är en bråkmakare. Det är bättre om han är död.
Om vi säger att han dog
när han försökte rädda eleverna, förbättrar det vår agenturs image också.
Vad i helvete?
Var ärlig mot mig.
Är du villig att döda eleverna?
Vi måste få vår chef att vinna valet så att han kan närvara
vid olympiska spelens öppningsceremoni, som han önskar.
Vi står vid ett avgörande vägskäl.
Flickornas liv är inte viktiga.
Om det uppstår en situation där vi måste döda dem,
räddar vi bara din dotter…
Ska vi bara rädda min dotter när hela pressen är här?
Och låta alla se det?
Har du glömt avtalet?
Vi kom överens om att döda alla spioner
och rädda gisslan. Eller hur?
Beroende på situationen…
Men ändå!
Vi måste rädda alla elever.
Inklusive min dotter.
Ta hand om dig, herrn.
Han är en hycklande jävel.
Eller hur?
Han skickade till och med sin son till fronten
för att behålla sin position som chef.
Om man tänker efter är det hans fel att hans son dog!
Hördu.
Om valet går fel
kommer han att ångra att han inte dödade eleverna!
Så,
beroende på situationen,
kanske vi dödar eleverna?
Du har rätt, herrn.
"Du har rätt, herrn"?
De jävlarna.
Skynda på!
Ta in dem.
Håll jämna led.
Få dem att skriva på sekretessavtalet,
precis som de som släpptes tidigare.
Skräm dem lite
och skicka dem till vårt sjukhus.
Och se till att inga reportrar är efter dig.
De kom fram utan problem.
Så oroa dig inte, herrn.
-En cigarett. -Ursäkta?
Ja, herrn.
Varför har du en buggdetektor?
Va? Vad händer?
Jag?
Herr Nam. En bugg!
Vem fan planterade den här?
Förlåt.
Budkillen.
Varför får vi inte gå in?
-Vi får inte! -Mitt barn är där inne!
-Vi måste gå in! -Vad händer?
-Vad är det här? -Vad händer?
-Vad är det här? -Här kommer jag.
Ur vägen, tack.
Va? Vad händer?
Jag kom för att hämta skålarna.
-Låt honom passera. -Låt honom passera!
Tänker du döda honom?
Självklart.
Är du villig att döda eleverna?
Flickornas liv är inte viktiga.
Om valet går fel
kommer han att ångra att han inte dödade eleverna!
Vi måste skicka det till studenthemmet.
Och om det avslöjas…
Vänta. Ska du ge det till spionerna?
Vilken nödfrekvens använder du och din fästmö?
Varför så bråttom? Du gav henne till imorgon bitti.
Vi har ont om tid.
Jag måste se om det går att få fram bevis.
Vad är frekvensen?
Fyrtiofyra.
Han-na.
Han-na, hör du mig?
Herr Lee? Vad händer?
Har du bevis?
Ja.
Vi har hittat budcykeln.
Förbannat.
Jag filmade när Tae-il och den frisläppta gisslan togs.
-Ge mig en pistol. -Här, herrn.
Din jävel.
Jag var snäll mot dig,
och du förrådde mig?
Kom igen. Vad är det, herrn?
Vad handlar det här om?
Varför är du med den här jäveln?
Jobbar du med honom?
-Vad pratar du om? -Hallå!
-Ta henne också. -Ja, herrn.
Vad gör du? Släpp mig!
Vi hittade en bugg i lägret.
-Släpp! -Vad väntar du på? Ut.
Var stilla.
-Ut! -Om ni tar mig,
kommer mitt företag att agera. Det här är att undertrycka yttrandefrihet!
Han-na måste ha åkt fast.
Hon är i fara på grund av dig!
Sätt dig.
Bevis? Vad är det för vits med bevis?
Du vet att de kommer döda oss allihop om nio dagar.
Det vet du.
Håll tyst.
Partiet lovade att vi skulle återvända oskadda alla tre.
Fattar du fortfarande inte?
Är du så dum?
Just det. Jag hörde att du sa till Yeong-ro att du ger dig av
om nio dagar.
Hon frågade varför om nio dagar,
så jag sa att det här är en plan för valet.
Att hennes pappa skulle döda alla gisslan.
-Berättade du för henne? -Vadå?
Tycker du synd om henne?
Utöver sin brors död,
fick hon veta att hennes pappa kanske dödar hennes vänner. Hon måste bli tokig.
Hon klandrade redan sig själv.
Hon vill nog bara dö.
Din jävel.
Visst är det svårt?
Det är säkert svårt för dig med.
För du älskar Yeong-ro.
Håll tyst.
Tror du jag är en förrädare?
Är du det för att du älskar din räddare?
Ert parti bytte sina lojala agenter mot pengar.
Och de då?
Du är gruppledaren på ANSP.
ANSP sätter dit och dödar de som kämpar mot regimens tyranni.
Ni är regimens hundar
som trampar på oskyldiga människor för att skapa en säkerhetsstat.
Det är vad ANSP är.
Och du är deras agent. Skyll inte på mig.
I slutändan är de alla likadana.
Under förevändningen av hemsändning,
lurade Nordkorea oräkneliga korean-japaner
och trampade på deras liv.
Sydkorea blev säkerhetsstaten.
Lim Soo-ho.
Du måste vakna nu.
Såna som vi måste…
-Vi måste… -Nej.
"Vi"?
Du och jag är fiender.
Vill du ha lite?
Jag är inte hungrig.
Sa du inte att du skulle slita mig i stycken?
Jag sa några hårda ord. Det erkänner jag.
Hur fick du reda på det?
Rummet på ditt kontor.
Det är imponerande.
Säg inget
till eleverna.
Självklart inte.
Du jobbar ju för min agentur.
Hur kan en simpel agent som jag
avslöja dig?
Vi är på samma sida.
Herr Lee.
Eftersom våra liv ligger i deras händer
ska jag säga dig en sak.
Även om jag gav efter för deras makt eftersom jag är svag,
tycker jag att de är onda människor som sätter dit oskyldiga för att klättra.
Jag har aldrig…
…sålt ut mina elever till dem.
I så fall,
låt oss rädda eleverna…
…tillsammans.
Rädda?
Hördu.
Gå tillbaka dit du var.
Jag planterade inte buggen!
Så hur skulle jag ha ett band?
När du
förklädde dig till en leveranskille
och kom in för att filma herr Nam med den här,
planterade du buggen, din jävel!
Jävlar.
Hade jag vetat om det här, hade jag satt dit min bugg.
KOSMOS LEKSAKER
Nu sätter vi igång.
Dong-jae. Oh Dong-jae!
Öppna den! Kom igen!
Öppna!
Öppna den!
Kamrat Joo. Dags att patrullera.
Det var "Bimok", så vackert att man blir ledsen.
I ett soligt hörn vid en bergsfot
fanns det ett träkors på en namnlös soldats grav.
Och låten var inspirerad…
Pricken.
Du sjunger bra. Sjung den igen.
Hör på.
Jag heter Ko Hye-ryeong, inte Pricken.
Dessutom sjunger jag inte utan ackompanjemang.
-Jag är Hosus Maria Callas. -Maria Callas!
Är nån villig
att spela piano åt Hye-ryeong?
Du är bra på det.
Jag kan spela.
Kanonen och röken svepte genom dalen
Vid den soliga platsen…
Det funkar nog inte.
Men det är det säkraste gömstället.
Yeong-ro berättar nog inte så lätt.
De vet inte ens att hon är ANSP:s chefs dotter.
Det är en plan för valet!
Hur länge ska du dansa efter ANSP:s pipa?
Hur ska du bli av med Kang Cheong-ya?
-Det har funnits -Det har funnits
-Mossa vid varje led och rynka -Mossa vid varje led och rynka
Bravo!
-Bravo. -Tyst!
Andra versen då?
STUDENTHEMMETS ORDFÖRANDE
Ursäkta mig. Förlåt,
men får jag gå på toaletten?
Jag kan inte hålla mig.
Lägg dig ner.
Jag måste gå på toa.
De som behöver gå, kom nu.
Det här är sista gången.
Kadetter.
Vi rymmer imorgon.
Föreståndaren vet.
Joo, han som tog dem till toaletten. Ta hand om honom.
Vi?
Uppfattat?
Gå.
ÅTTA DAGAR FÖRE VALET
Vad gör du?
För att hålla sig i form
borde de göra det här.
Sitt ner, allihop.
Vi är inte boskap!
Ni håller oss här utan att låta oss tvätta oss.
Det är kränkning av mänskliga rättigheter!
Vi har inte ens
borstat tänderna på flera dagar.
Det är svårt att sova här,
men det värsta är lukten.
Kan vi få tvätta oss?
Jag har aldrig gått fyra dagar utan att borsta tänderna.
-Snälla. -Allvarligt.
-Bara den här gången. -Snälla.
-Det kliar så mycket. -Jag står inte ut längre.
-Snälla. -Jag ska lyda.
-Snälla. -Låt oss tvätta oss.
-Det kliar så mycket. -Snälla.
Det kommer kännas bättre om ni låter oss tvätta oss.
Det kan ni väl låta oss göra?
Är ni helt från vettet?
Okej.
Tio personer åt gången.
Om ni gör nåt dumt råkar de andra illa ut.
Handfaten är i våra rum.
Kan vi gå till våra rum?
Men gå inte högre upp än andra våningen.
Första gruppen om tio.
-Jag! -Jag!
-Jag först! -Jag först!
-Jag! -Jag!
-Jag först! -Jag först!
Ställ er på ett led.
-Flytta dig. -Nummer!
Ropa upp nummer!
Ett.
-Två. -Tre.
-Fyra. -Fem.
-Varför springer vi? -Ko Hye-ryeong!
-Vi går till vårt rum på tredje våningen. -Va? Men…
Jag har glömt var jag lagt tandborsten.
Det är okej. Jag har en ny, så oroa dig inte. Kom igen.
Jo…
Mitt rum är bredvid tvättrummet. Får jag gå dit?
Du måste stanna på andra våningen.
Jag är inte elev här,
så jag har ingen att låna nåt av.
Var är ditt rum?
Första källarplanet.
Döda mig bara.
Jag vägrar kliva ur.
Tänk att min säng var så skön.
Ska vi säga åt dem att låta oss sova i våra rum hädanefter?
Det är bara nåt du skulle säga.
Tror du att vi campar?
Jag skojade bara, din slinka.
Yeong-ro, letar du efter nåt?
Seol-hui, har du sett min elektriska klocka?
Din klocka?
Ja! Väskan.
Den måste vara i den röda väskan.
Spring inte!
Va?
Du kan inte stoppa mig!
Tack.
Tack för det du gjorde sist.
Ingen har nånsin tagit mitt parti förut.
Tack.
Jag menar det.
Mitt rum är där borta.
Gå.
Mitt lår är starkt nog
för att stoppa kulor nu.
Aj, det gör ont.
Gå in! Nu!
Eun Yeong-ro har rymt.
-Va? -Rum 207.
Har ni sett Yeong-ro?
Hon gick på toaletten först.
Följ mig.
-Var är hon? -Vad händer?
Tyst!
Sitt ner!
-Om ni rör er, skjuter jag! -Hördu.
Din jävel!
Din lilla…
-Släpp loss mig! -Okej.
Frun.
Vad händer?
Kom hit. Nu!
Skynda!
-Samlas! -Nu!
-Skynda! -Bind honom!
Va?
Eun Yeong-ro!
Vi ska rymma från studenthemmet.
Lyssna noga. I bönerummet
finns en hemlig gång som ni inte känner till.
Gå ner till första källarplanet genom den gången.
Ta trappan i mitten och gå ut genom huvudingången.
Det kan vara vår sista chans.
Sprid inte ut er och rör er tillsammans.
Tyst.
Skynda på! Spring!
Spring!
TOALETT
Vad händer?
Yeong-ro är i rummet på fjärde våningen.
ANSP vill få ut dig och henne först.
Jag berättar mer när vi kommer dit.
Yeong-ro?
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Gå ner för trappan.
Gå försiktigt.
-Trappor? -Följ efter henne.
-Gå försiktigt. -Okej.
Var försiktiga.
-Var försiktiga. -Gå försiktigt.
Självklart skulle de inte gömma den där.
Okej.
Var kan de ha gömt väskan med pengar?
Det luktar pengar här.
Lås dörren! Nu!
Hördu, skynda dig. Lås!
Skynda!
Era jävlar!
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Eun Yeong-ro!
Eun Yeong-ro.
Svara mig.
Du är väl där inne?
Jag måste hitta dig först för att rädda dig.
Yeong-ro.
Svara mig. Snälla.
Vi måste hitta på en kod.
Knack, knack. Knack, knack, knack.
Om du hör två knackningar och sen tre, är det jag, Yeong-ro.
Och du måste öppna dörren genast. Är vi överens?
Visst.
Svara mig. Snälla.
Din lilla jävel.
Va?
Var är detonatorn?
Var är den?
Vi flyttar undan allt.
Ta den.
Vänta!
Hörni.
Fyrkanten på dörren.
Den är kopplad till en tråd.
Det är en bomb.
-Herregud! -Rör er inte!
Var försiktiga!
Kom igen!
Gör nåt åt det!
-Kom igen! -Skynda!
-Kom igen! -Gör nåt!
Är det verkligen en bomb?
-Du är kadett. Gör nåt! -Jag vet inte hur.
-Kom igen! Skynda! -Men jag…
-Snälla. Gör nåt! -Hur då?
-Gör nåt! -Det är en bomb!
Kadett!
-Kadett! -Ja?
Vad ska vi göra?
Vänta.
Kom ner hit!
Rör dig inte.
Va?
Rör dig inte.
Jag skjuter dig.
Jag skjuter på riktigt.
Skynda dig.
-Skynda dig. Snälla. -Hördu.
Rör dig inte.
-Det är öppet! -Herrn!
-Herrn. -Ja?
Led eleverna och gå ut först.
Skynda!
-Kom igen! -Skynda!
Skynda! Gå!
Stanna, allihop!
Stanna, allihop.
Kamrat Kang.
Rör er inte.
Om nån rör sig…
Vad är det här?
Vill du att vi ska dö tillsammans?
Förbannat.
Vad i helvete?
Tänk om alla i gisslan dog?
Bomberna exploderade. Jag tror inte
att bara 13 personer dog.
Bara 13 får dö.
Exakt 13.
Vi får fler förkrossande nyheter
om de som fortfarande inte vet om deras barn lever.
Din galning!
Du ljuger om min dotters säkerhet, eller hur?
Om du så mycket som rör min dotter…
Sen när har vi
bara gjort vad vi kommit överens om med Sydkorea?
Dessutom är Sydkoreas mål
att vinna valet,
inte att rädda gisslans liv.
Min far skulle aldrig…
Död eller levande.
Vi sitter i samma båt nu.
BONUS
Undertexter: Sara Terho